ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 лютого 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4915/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. (суддя Голобутовський Р.З.) в справі № 160/4915/21 за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській  області про визнання протиправним та  скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом  до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ) про визнання протиправним та скасування  рішення відділу перерахунку пенсії №6 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ  в Дніпропетровській області, викладеного у листі № 8971-7137/М-01/8-0400/21 від 25.03.2021 року, про перерахунок з 01.10.2020 року пенсії не в повному обсязі, а саме в розмірі 60% від заробітної плати, зазначеної у довідці Дніпропетровської обласної прокуратури від 04.11.2020 року за № 21-395 вих-20, та з обмеженням граничного розміру пенсії,  зобов`язання перерахувати з 01.10.2020 року призначену пенсію згідно з вимогами  ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ  (в редакції від 12.07.2001 року), ч. 20  ст. 80 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року  в розмірі 90% заробітку на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 04.11.2020 року  № 21-395 вих-20, без обмежень граничного розміру пенсії, і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до виплати сумою пенсії.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав  невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт вважає, що  перерахунок пенсії має бути проведений саме в розмірі 90% як було призначено, а не 60%, оскільки  положеннями  Законів України «Про прокуратуру»  №1789 та №1697 не передбачено  проведення перерахунку раніше призначеної пенсії  із застосування нового (зменшеного) відсотку відповідних сум заробітної плати. На думку апелянта, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.  Також вважає безпідставним обмеження розміру пенсії максимальним розміром, адже пенсія йому призначена до набрання чинності відповідними законами, якими введено обмеження максимального розміру пенсії. Із посиланням на ст. 22 Конституції України  зазначає про протиправне звуження його прав у зв`язку з перерахунком пенсії.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути  задоволена з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури.
05.11.2020 року позивач звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з вимогою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, без обмеження її максимального розміру, до якої додав довідку Дніпропетровської обласної прокуратури від 04.11.2020 року №21-395вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.
За наслідками розгляду цієї заяви відповідач листом №3437-346/М-01/8-0400/21 від 04.02.2021 року повідомив позивача, що згідно із заявою від 05.11.2020 року про перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), наданої Дніпропетровською обласною прокуратурою, розрахунок пенсійної виплати з 01.10.2020 проведено наступним чином: 44494,94 грн. - основний розмір від заробітку (74158,24 грн. (розмір заробітної плати (грошового забезпечення) х 60% (загальний відсоток для розрахунку пенсії, встановлений згідно з чинним законодавством). Максимальний розмір пенсії після проведеного перерахунку з 01.10.2020 склав 17120,00 грн., а з 01.12.2020 - 17690,00 грн. (не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, визначений на 01.07.2020 року в розмірі 1712,00 грн., з 01.12.2020 - 1769,00 грн.).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача. 
          Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач з 01.04.2010 р. отримує пенсію за вислугу років, призначену за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. № 1789-ХІІ, в  розмірі 90% заробітної плати.
05.11.2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (а.с. 34) на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури від 04.11.2020 р. № 21-395 вих-20 (а.с. 11).
Відповідачем на підставі рішення № 912150163557 від 14.12.2020 р. здійснено перерахунок пенсії із розрахунку 60% від заробітку та застосовано обмеження максимального розміру пенсії в сумі 17 690 грн. (а.с. 38). 
Відповідачем листом №3437-346/М-01/8-0400/21 від 04.02.2021 р. повідомлено позивача, що згідно із заявою від 05.11.2020 р. про перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), наданої Дніпропетровською обласною прокуратурою, розрахунок пенсійної виплати з 01.10.2020 проведено наступним чином: 44494,94 грн. - основний розмір від заробітку (74158,24 грн. (розмір заробітної плати (грошового забезпечення) х 60% (загальний відсоток для розрахунку пенсії, встановлений згідно з чинним законодавством). Максимальний розмір пенсії після проведеного перерахунку з 01.10.2020 склав 17120,00 грн., а з 01.12.2020 - 17690,00 грн. (не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, визначений на 01.07.2020 року в розмірі 1712,00 грн., з 01.12.2020 - 1769,00 грн.).
          Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
З питання розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії, суд зазначає наступне. 
Відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною першою  статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями  статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ  (далі - Закон №1789-ХІІ), частина перша якої (в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частиною сімнадцятою цієї статті, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
Законом України   від  08.07.2011 р. №  3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»   у   статтю 50-1 Закону №  1789-ХІІ    внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від  27.03.2014 р. №  1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»    у    статті 50-1 Закону №  1789-ХІІ    у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Законом України від  28.12.2014 р. № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»   у  статті 50-1 Закону №  1789-ХІІ    у частинах другій та п`ятій цифри «70» замінено цифрами « 60».
За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015 р.) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
15.07.2015 р. набрав чинності  Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. №1697-VII  (далі - Закон №1697-VII), відповідно до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим    Законом, зокрема,    Закон №  1789-XII, крім частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015 р.
З набранням чинності    Законом №  1697-VII    пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої    прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури    пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами  другою,  третьою  та  четвертою  цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої    статті 58 Конституції України    закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той    закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту  статті 58 Конституції України, викладеними у    рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той    закон    або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія    закону    та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим    законом    або іншим нормативно-правовим актом.
Ураховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності    Законом № 1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього  Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії,    Закон № 1697-VII  не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми  Закону №  1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу    Закону №  1697-VII    принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Ураховуючи наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії, має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності    Законом №  1697-VII   порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього    Закону,    та тими, яким вона була призначена відповідно до    Закону №  1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до    Закону №  1697-VII.
У  рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018    зазначено, що положення частини першої    статті 22 Конституції України    необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Суд зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам    на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема    щодо    недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
Отже, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності    Законом №  1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього   Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії    стаття 50-1 Закону № 1789-ХІІ    відповідно до пункту 3  розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №  1697-VII    у частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №  1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Суд зазначає,  що визначення розміру пенсії позивача на підставі норм Закону № 1697-VІІ  (60%) не призводить до порушення  гарантованих статтею 22 Конституції України права позивача, оскільки розмір  пенсії, на який має право позивач за нормами   Закону № 1697-VІІ, не є меншим, ніж той, який був забезпечений з урахуванням положень  Закону № 1789-ХІІ.
Відтак, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими та не можуть бути задоволені.
Щодо обмеження  пенсії максимальним розміром суд зазначає наступне.
За змістом    статті 2 Закону №  3668-VI,   який набрав чинності 01.10.2011 р., максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до    Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим    Законом    внесені зміни до    статті 50-1 Закону №  1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим    Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим    Законом    і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим    Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої    статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
Отже, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №   3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням    Закону № 3668-VI    стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим    Законом    перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас, з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон № 1789-ХІІ    утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності    Законом №  1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Ураховуючи наведене, з моменту набрання чинності    Законом №  1697-VII    питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього   Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
Отже, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №  3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим    Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності    Законом №  3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим    Законом    перевищував максимальний розмір.    Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас, з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених    статтею 50-1 Закону №  1789-ХІІ, а з 14.10.2014 р. - абзацом шостим частини п`ятнадцятої    статті 86 Закону №  1697-VII.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої    статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно, є правильним висновок суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Зазначені правові висновки стосовно розміру пенсії працівників прокуратури та його обмеження висловлені Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року в справі № 580/5962/20 та враховані судом при вирішенні цієї справи на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р. в справі № 160/4915/21 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 р.  в справі № 160/4915/21 за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській  області про визнання протиправним та  скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 07.02.2022 р.  та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, встановлених цим пунктом. 
          Повне судове рішення складено 07.02.2022 р. 
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко