ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2022 року                                                                         Справа № 918/158/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Петухов М.Г. 

секретар судового засідання Шилан О.С.

за участю представників сторін:
позивача - гол. спец. Мовчун А.І.
відповідача Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області - не з`явився
відповідача Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області - не з`явився
відповідача Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області - не з`явився
відповідача Товариства з обмеженою додатковою "Рівнефармація" - не з`явився
відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" - адв. Терещенко О.М., адв. Король В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи"
на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 р., постановлену у м. Рівному, повний текст складено 12.01.2022 р.
у справі № 918/158/20 (суддя Заглодна Я.В.)
за позовом Рівненської міської ради
до відповідачів :
Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області
Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області,
Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області,
Товариства з обмеженою додатковою "Рівнефармація"
Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи"
про визнання протиправними та скасування рішень, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В :

Рівненська міська рада звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідачів Комунального підприємства "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, Виконавчого комітету Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, Виконавчого комітету Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, Товариства з обмеженою додатковою "Рівнефармація", Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" про визнання протиправними та скасування рішень, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при прийнятті рішень про державну реєстрацію відповідачами порушено норми статей 3, 5, 10, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також порушено права позивача як власника земельної ділянки під об`єктом, на який зареєстровано право власності. При цьому позивачем не надавалася земельна ділянка у власність чи користування відповідачам ТОВ "Рівнефармація", ТОВ "Трейд Системи", а навіс встановлено без дотримання норм чинного законодавства та без згоди власника земельної ділянки, а тому наявні підстави, передбачені статтею 152 ЗК України та статтею 391 ЦК України для зобов`язання ТОВ "Рівнефармація", ТОВ "Трейд Системи" усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 48 м2 на Майдані Незалежності, 3 шляхом знесення навісу та приведення цієї земельної ділянки у стан, який існував до встановлення навісу.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.08.2020 р. у справі              № 918/158/20 в задоволенні позову відмовлено. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 р. у справі № 918/158/20 рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2020 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 918/158/20 скасовано постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 р. та рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2020 р. у справі № 918/158/20, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд зазначив у постанові, що суди попередніх інстанцій не врахували, що у даному випадку, цей спір слід розглядати як спір, пов`язаний із захистом права власника земельної ділянки на розпорядження такою ділянкою, оскільки позов заявлено позивачем для захисту прав та законних інтересів саме на земельну ділянку, на якій розташовано зареєстроване як об`єкт нерухомості майно. Тобто, предметом спору є порушення права землевласника з боку відповідачів, а не сам навіс, як об`єкт речового права, а тому відсутні підстави вважати, що даний спір пов`язаний з порушенням цивільних прав на цей об`єкт. В даному випадку, позивачем не оспорюється право на майно, а тому вирішення питання щодо визначення подальшої долі майна (в тому числі скасування рішення про державну реєстрацію права власності), залежить від вирішення питання по суті спору, зокрема, встановлення обставин, пов`язаних з віднесенням спірного майна до нерухомості або до переліку об`єктів, які не підлягають державній реєстрації, що буде наслідком для визначення правомірності здійснення реєстраційних дій щодо цього майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
При новому розгляді справи, ухвалою Господарський суд Рівненської області згідно з ухвалою від 12.05.2021 р. призначив у справі судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення будівельно-технічної експертизи поставлено наступне питання: "Чи є об`єкт (навіс) за адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 3 нерухомим майном?".
При призначенні судової будівельно-технічної експертизи у даній справі, господарський суд керувався тим, що для з`ясування, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері будівництва.
30.11.2021 р. Волинське відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз повернуло матеріали справи № 918/158/20 із висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи № 8540 від 24.11.2021 р. За результатами проведеного дослідження експертом встановлено, що об`єкт (навіс) за адресою: м.Рівне вул.Незалежності,3 є нерухомим майном.
Позивач подав суду клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити іншій установі - Київському науково-дослідному інституту судових експертиз із постановленням питання експерту: "Чи є об`єкт (навіс) за адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 3 нерухомим майном?".
Рівненська міська рада вважає, що висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 8540 від 24.11.2021 року є необґрунтованим та суперечить іншим матеріалам справи, зокрема матеріалам технічної інвентаризації за 2002 рік, які містяться в матеріалах справи. Обґрунтовуючи необхідність призначення повторної судової будівельно - технічної експертизи позивач зазначив, що судовим експертом не досліджувався зв`язок об`єкта дослідження із земельною ділянкою, зокрема питання наявності чи відсутності фундаменту, а у висновку експерта містяться лише припущення, що такий фундамент мав би бути, враховуючи конструкцію самого об`єкта дослідження. В той же час у висновку експерта описується зв`язок об`єкта дослідження із приміщенням аптеки, біля якого розміщений навіс, а також технічний стан об`єкта дослідження, хоча цих питань в ухвалі про призначення експертизи не було. При цьому питання наявності проектної документації на навіс, що був об`єктом експертизи, а також дозвільних документів судовим експертом під час дослідження не з`ясовувалися.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 р., що оскаржується у даній справі, клопотання Рівненської міської ради про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи задоволено. 
Відповідно до оскаржуваної ухвали призначено повторну судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). На вирішення повторної будівельно-технічної експертизи поставлено наступне питання: "Чи є об`єкт (навіс) за адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 3 нерухомим майном?".
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 р. та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Рівненської області.
Скаржник вважає, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 12 січня 2022 року по справі № 918/158/20 є незаконною і необґрунтованою, не відповідає завданням та основним засадам господарського судочинства (ст. 2 ГПК України), ухвалена на підставі неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, при цьому висновки суду не відповідають обставинам справи і неправильно застосувані норми матеріального права та процесуального права.
Скаржник вважає помилковим висновок господарського суду першої інстанції про те, що висновок експерта побудований виключно на припущенні про існування фундаменту у об`єкта дослідження (навісу). Скаржник звертає увагу на відповіді експерта, де зазначено, що обстежена конструкція не може існувати без фундаментів, які влаштовуються під стійками з огороджувальними елементами та колоною і мають сприймати навантаження від балок та залізобетонних плит покриття з великою вагою. Об`єкт дослідження (навіс) за адресою:        м. Рівне, майдан Незалежності, З прив`язаний до земельної ділянки, на якій він збудований і конструктивно розрахований на тривалий строк експлуатації. Переміщення його є неможливим без знецінення, що відповідає ознакам нерухомого майна.
Також не погоджується з посиланням суду на ст.181 ЦК України і вважає висновки суду першої інстанції є взаємосуперечливими щодо наявності/відсутності фундаменту.

Вважає, що експертом встановлено наявність фундаменту, крім того, експерт навів ознаки відповідності ознакам нерухомого майна та зробив висновок, що об`єкт дослідження (навіс) за адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 3 є нерухомим майном.
Вважає, що у висновку експерта вірно зазначено, що «без візуального обстеження та креслень дослідити елементи фундаментів не надається можливим, але за їх відсутності не можливо було б забезпечити стійкість всіх вищезазначених конструкцій».
Вважає, що оскільки суд першої інстанції вважає, що експерт не дослідила обставини щодо первинного функціонального зведення об`єкта дослідження (навісу) як на стадії його будівництва, проектування, так і на стадії дослідження на підставі ухвали суду від 12.05.2021 року», то суд першої інстанції мав би призначити додаткову, а не повторну експертизи у відповідності до ч. 1 ст. 107 ГПК України.
Висновок судової будівельно-технічної експертизи № 8540 від 24.11.2021 р. мав би оцінюватись судом у сукупності з іншими доказами наявними в справі, керуючись нормами законодавства, які регулюють спірні правовідносини.
Крім того, у зв`язку з призначенням повторної судової експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі, може призвести до безпідставного затягування розгляду справи і не здійснення розгляду справи упродовж розумного строку.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" акцентує увагу суду, що зупинення провадження у справі у зв`язку із призначенням експертизи є не обов`язком, а правом суду, при реалізації якого, суду слід навести обґрунтовані мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії як зупинення провадження у справі саме у зв`язку з її призначенням, що зумовлює, щонайменш, викладення (наведення) судом в ухвалі про зупинення провадження у справі фактичних даних, що входять до предмету доказування у даній справі та які не можуть бути встановлені судом, а виключно судовими експертами, оскільки їх встановлення потребує спеціальних знань. Таким чином, задля того, щоб запобігти затягуванню розгляду справи та зупиненню провадження у справі суд першої інстанції мав змогу надати копії матеріалів справи для проведення експертизи, а розгляд справи продовжувати.
На підставі викладеного просить апеляційну скаргу ТОВ «Трейд Системи» задоволити, ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 р. по справі          № 918/158/20 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Рівненської області.

Рівненська міська рада подала 23.03.2022 р. до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд Системи» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 р. у справі № 918/158/20 без змін. Одночасно просить продовжити строк подання відзиву на апеляційну скаргу, як такий, що пропущено з поважних причин.

ТОВ «Трейд Системи» просить відмовити Рівненській міській раді у продовженні процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, а відзив на апеляційну скаргу від 23.03.2022 р., який був поданий Рівненською міською радою після закінчення процесуального строку - залишити без розгляду. Пояснює, що в ухвалі суду від 12.03.2022 у справі № 918/158/20 судом встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу — протягом 5 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу від 23.03.2022 р. сам підтвердив, що строк подання відзиву пропущений, і станом на 23.03.2022 р. (дата подання відзиву на апеляційну скаргу) 5-денний строк із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі закінчився.
Посилається на постанову Верховного Суду від 03 грудня 2018 року у справі               № 904/5995/16 і доводить, що відповідно до частини другої статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Враховуючи, що до закінчення встановленого судом процесуального строку позивачем клопотання про його продовження не заявлялось Рівненською міською радою втрачено право на подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 918/158/20.

Колегія суддів, розглянувши клопотання Рівненської міської ради про поновлення строку на подання відзиву встановила, що ухвалою апеляційного суду про порушення апеляційного провадження від 12.03.2022 р. встановлено сторонам 5-денний строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу; ухвалу позивачем одержано 14.03.2022 р. /а.с.186 у т.6/, тоді як відзив наданий до апеляційного суду 23.03.2022 р., що підтверджено вхідним штампом суду /а.с.192 у т.6/.
Позивач зазначає, що відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Посилається на введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, доводить, що строк подання відзиву пропущений з поважних причин і просить його продовжити.
Колегія суддів встановила, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження поважних причин пропуску строку для подання відзиву на апеляційну скаргу. Саме по собі посилання позивача на введення із 24.02.2022 р. на території України воєнного стану не пояснює подання відзиву на апеляційну скаргу з порушенням строку.
Одночасно судом враховано, що норми ч.2 ст. 119 ГПК України передбачають, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховний Суд від 03 грудня 2018 року у справі № 904/5995/16 та враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.
Враховуючи, що до закінчення встановленого судом процесуального строку позивачем клопотання про його продовження не заявлялось, Рівненською міською радою втрачено право на подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 918/158/20. Колегія суддів також не вбачає підстав для продовження строку з ініціативи суду. Разом з цим, в судовому засіданні 11.04.2022 р. колегія суддів заслухала усні пояснення представника позивача, які відповідно до п.3 ч.1 ст. 42, ч.2 ст. 169 ГПК України враховуються при розгляді справи. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив.
В судовому засіданні представники ТОВ «Трейд Системи» підтримали доводи апеляційної скарги. 

Відповідачі Комунальне підприємство "Реєстраційний центр "Полісся" Кузьмівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, Виконавчий комітет Грушвицької сільської ради Рівненського району Рівненської області, Виконавчий комітет Мирогощанської сільської ради Дубенського району Рівненської області, Товариство з обмеженою додатковою "Рівнефармація" відзивів на апеляційну скаргу суду не подали та не забезпечили участь представників в судовому засіданні, тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с.182-184, 186, 188-190 у т.6/. 
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка учасників справи, повідомлених в установленому порядку про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Визначальним з урахуванням наведених норм є можливість розгляду справи в даному судовому засіданні, а не явка в судове засідання представників сторін/учасників.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників інших сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників скаржника відповідача ТОВ «Трейд Системи» та позивача, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
Як зазначено вище, Верховний Суд у п. 44 постанови від 17.02.2021 р. у даній справі                  № 918/158/20 вказав, що вирішення питання щодо визначення подальшої долі майна (в тому числі скасування рішення про державну реєстрацію права власності) залежить від вирішення питання по суті спору, зокрема, встановлення обставин, пов`язаних з віднесенням спірного майна до нерухомості або до переліку об`єктів, які не підлягають державній реєстрації, що буде наслідком для визначення правомірності здійснення реєстраційних дій щодо цього майна.
Виконуючи обовязкові вказівки суду касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України, Господарський суд Рівненської області при новому розгляді справи призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, та на вирішення якї питання: "Чи є об`єкт (навіс) за адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 3 нерухомим майном?".
За результатами проведеного дослідження еспертом Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновок, що об`єкт (навіс) за адресою: м. Рівне, вул. Незалежності, 3 є нерухомим майном.
Відповідно до оскаржуваної ухвали Господарський суд Рівненської області призначив у справі № 918/158/20 повторну судову будівельно-технічну експертизу, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість висновку експертизи та його суперечність з іншими матеріалами справи.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Частиною 1 ст.99 ГПК України визначено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі) (ст. 100 ГПК України).
Частиною 2 ст. 107 ГПК України передбачено, що за наявності сумнівів у правильності висновку експерта (необґрунтованість, суперечність з іншими матеріалами справи тощо) за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити повторну експертизу, доручивши її проведення іншим експертам.
Повторною є судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об`єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об`єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.
Колегією суддів дослідженням висновку експертизи судової будівельно-технічної експертизи № 8540 від 24.11.2021 р. встановлено, що у висновку експертом зазначено, що технічні та конструктивні характеристики об`єкта дослідження визначалися, виходячи з аналізу результатів проведеного зовнішнього натурного обстеження. Одночасно зазначено, що вивчались креслення «Благоустрій, озеленення, план покриттів» робочого проекту будівництва лабораторного корпусу з аптекою в м.Рівне на а.с.186 у т.1.
Експертом зазначено, що без візуального обстеження та креслень дослідити елементи фундаментів не надається можливим, але за їх відсутності не можливо було б забезпечити стійкість конструкції; об`єкт дослідження (навіс) за адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 3 прив`язаний до земельної ділянки, на якій збудований і конструктивно розрахований на тривалий строк експлуатації, переміщення його є неможливим без знецінення, що відповідає ознакам нерухомого майна. Саме такий висновок експерт зробив «за результатами дослідження документів з матеріалів справи та візуального обстеження конструкції між будівлею аптеки та житловим будинком, яка складається з залізобетонних елементів», описавши, що балки, на яких змонтовані плити покриття спираються на стійки огороджувальних конструкцій, колону та стіну будівлі. 
За результатом таких обстежень об`єкта експерт визначив, що навіс є нерухомим майном /а.с.236-237 у т.5/.
Суд першої інстанції правомірно звернув увагу, що такий висновок побудований виключно на припущенні про існування фундаменту у об`єкта дослідження (навісу).
Колегія суддів звертає увагу, що у дослідницькій частині висновку експерта описуються процес дослідження, однак експертом не досліджувався зв`язок об`єкта дослідження із земельною ділянкою на питання наявності/відсутності фундаменту.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що є недостатнім для висновку з поставленого судом питання лише візуальне обстеження конструкції між будівлею аптеки та житловим будинком, яка складається з залізобетонних елементів, із описом, що балки, на яких змонтовані плити покриття спираються на стійки огороджувальних конструкцій, колону та стіну будівлі. Колегія суддів встановила, що при проведенні дослідження експерт не розкрив ознаки, що дозволяють віднести об`єкт дослідження (навіс) до нерухомого майна, і погоджується із доводами суду першої інстанції, що  спосіб прив`язаності об`єкту (навісу) до земельної ділянки та яким чином будувався об`єкт, не визначені, що свідчить про необґрунтованість висновку експерта. 
Колегія суддів враховує, що висновок експерта не містить посилання на конкретні документи у матеріалах справи, крім креслення «Благоустрій, озеленення, план покриттів» робочого проекту будівництва лабораторного корпусу з аптекою в м.Рівне, і при цьому експерт зазначає про відсутність креслень, що не дозволило йому дослідити елементи фундаменту. Разом з тим, експерт жодним чином не пояснив, чому ним не використані інші технічні матеріали, залучені до справи, і не заявив клопотання про надання йому додаткових документів відповідно до ч. 3 ст.102 ГПК України.
Отже, як зазначено вище, у висновку експертом зазначено, що без візуального обстеження та креслень дослідити елементи фундаментів не надається можливим, разом з тим експерт не звертається до матеріалів справи і не ставить перед судом першої інстанції питання про витребування додаткових доказів. При цьому наданий висновок, крім опису  зовнішнього натурного обстеження, не містить розкриття необхідних ознак нерухомого майна відповідно до норм чинного законодавства, які експерт визначив як необхідні на арк..2 висновку.  
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду Господарський суд Рівненської області, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 8540 від 24.11.2021 р. викликає сумнів у правильності, оскільки є необґрунтованим, таким, що містить суперечності в т.ч. матеріалам справи, що надає підстави для застосування ч. 2 ст. 107 ГПК України та необхідність призначити у справі  повторну експертизу.
Враховуючи наявність підстав для проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи, суд першої інстанції зупинив провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.228 ГПК України. Колегія суддів вважає зупинення провадження у справі необхідним, оскільки матеріали справи мають бути надані експертній установі, що унеможливлює  подальший розгляд справи судом до одержання висновку експерта.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 р. у справі № 918/158/20 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для її зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
За загальними правилами статті 129 ГПК України розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги буде здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.
Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 276, 280 - 282  Господарського процесуального кодексу України, суд
                  
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Системи" залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 12.01.2022 р. у справі № 918/158/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Матеріали справи № 918/158/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 14 квітня 2022 року

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Петухов М.Г.