УХВАЛА
 
26 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 585/2101/20
провадження № 61-13863св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,              Тітова М. Ю.,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Білашенко Людмила Володимирівна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності, іншого речового права та визнання права власності на спадкове нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Білашенко Л. В., про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності, іншого речового права та визнання права власності на спадкове майно.
Рішенням Роменського міськрайонного суд Сумської області від 18 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 06 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
У серпні 2021 року ОСОБА_1 , через свого адвоката Підопригору О. П., звернулися засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від                       18 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 06 липня 2021 року, у якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 06 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 585/2101/20 з Роменського міськрайонного суду Сумської області.
Зазначена справа надійшла до Верховного Суду.
У листопаді 2021 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вони просять затвердити мирову угоду, укладену між ними 16 листопада 2021 року.
У затвердженні мирової угоди між сторонами необхідно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчиняти відповідні дії.
Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Відповідно до статті 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.
Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».
У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
Відповідно до статті 408 ЦПК України незалежно від того, за касаційною скаргою кого з учасників справи було відкрито касаційне провадження, у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони мають право укласти між собою мирову угоду з додержанням правил цього Кодексу, що регулюють порядок і наслідки вчинення цих процесуальних дій.
Зі змісту поданої до суду мирової угоди вбачається, що вона укладена з метою врегулювання спору, шляхом безплатного переходу права власності на спірні земельні ділянки від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 .
Разом з тим, матеріали справи не містять беззаперечних даних про виникнення у ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку права власності на спірні земельні ділянки,  оскільки спадкова справа була заведена на підставі рішення суду, яке в подальшому скасовано, а тому не можна стверджувати, що мирова угода стосується прав та обов`язків сторін як спадкоємців за законом, та нею не будуть порушені права осіб, які матимуть право на спадкування після смерті                       ОСОБА_3 . 
Частиною п`ятою статті 207 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову в затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку від представляє.
Тому колегія суддів вважає, що у визнання мирової угоди необхідно відмовити і продовжити судовий розгляд справи.
Керуючись статтями 207, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди та продовжити судовий розгляд.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	С. Ю. Бурлаков	
 	Є. В. Коротенко	
 	В. М. Коротун	
 	М. Ю. Тітов