ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 січня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 923/1442/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Бєляновського В.В., Богатиря К.В.   

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
Прокурор – Ейсмонт І.С.
від Херсонської міської ради – Дудченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської окружної прокуратури 
на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021 (про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову)
по справі №923/1442/21 
за заявою Першого заступника керівника Херсонської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради 
до відповідачів:
1. Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради:
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСМІСЬКБУД»
про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору на виконання робіт 

суддя суду першої інстанції – Закурін М.К.  
місце винесення ухвали: м. Херсон, Господарський суд Херсонської області, вул. Театральна, 18. 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про забезпечення позову.
04.11.2021 Прокурор подав до суду заяву до подачі позову про його забезпечення шляхом:
- заборони Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Херсоні здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком (рахунками) Комунального підприємства «Парки Херсона», пов`язані з виконанням договору № 43 від 01.10.2021,
- заборони Комунальному підприємству «Парки Херсона» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Одесміськбуд» здійснювати будь-які дії, спрямовані на виконання договору № 43 від 01.10.2021.
У якості обґрунтування заяви Прокурор зазначив, що:
- 01.10.2021 між КП «Парки Херсона» та ТОВ «Одесміськбуд» укладений договір № 43 на виконання робіт на загальну суму 6417050,40 грн, за умовами якого Товариство повинне виконати роботи з капітального ремонту елементів спортивної інфраструктури із облаштуванням штучного покриття в парку «Херсонська фортеця» у місті Херсоні,
- проте за наявною інформацією, яка висвітлена у засобах масової інформації, у тому числі на офіційному сайті Херсонської міської ради, роботи з облаштування спортивного майданчику у парку вже виконані іншим суб`єктом господарської діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділюкс-Південь», тобто до проведення публічної закупівлі; наявність робіт з облаштування спортивного майданчика підтверджується протоколом огляду, проведеним у межах кримінального провадження,
- за таких обставин укладення договору № 43 свідчить про формальний його характер, який не спрямований на настання господарських прав та обов`язків,
- договором установлена умова про оплату вартості робіт щомісяця не пізніше 10 числа кожного поточного місяця на підставі виставленого рахунку та акту виконаних робіт, а тому з урахуванням можливого фінансування робіт, існує загроза безпідставної сплати договірної суми без фактичного його виконання,
- у випадку перерахування коштів існує загроза заявлення вимог про сплату вартості робіт безпосередньо їх виконавцем – ТОВ «Поділюкс-Південь», що буде складати подвійне фінансування,
- на підставі вказаного заходи забезпечення позову унеможливлять порушення діючого законодавства у сфері державних закупівель та убезпечать їх незаконне використання.
Крім викладеного з матеріалів заяви слідує, що 01.10.2021 між КП «Парки Херсона» та ТОВ «Одесміськбуд» укладений договір № 43 на виконання робіт, за умовами якого:
- Товариство, виступаючи у якості підрядника, зобов`язалося у 2021 році виконати роботи з капітального ремонту та реставрації елементів спортивної інфраструктури  у парку «Херсонська фортеця» у м. Херсоні, а Підприємство, як замовник, зобов`язалося прийняти та оплатити вартість робіт (пункти 1.1., 1.2.),
- вартість робіт складає 6416940 грн (пункт 3.1.),
- розрахунки за договором проводяться шляхом оплати робіт щомісяця, не пізніше 10 числа поточного місяця на підставі рахунку та акту виконаних робіт  (пункт 4.1.),
- приймання виконаних робіт здійснюється замовником після надходження коштів на відповідний розрахунковий рахунок (пункт 4.3.),
- строком виконання робіт є 31.12.2021 (пункт 5.1.),
- замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати за виконані роботи, підтверджені підписаними сторонами актами виконаних робіт (пункт 6.1.2).
Відповідно до роздруківки здійсненої трансакції Підприємство перерахувало Товариству 29.10.2021 за умовами договору № 43 від 01.10.2021 частину договірної суми у розмірі 2223510,08 грн.
Із роздруківок публікацій, які наявні в мережі інтернет слідує, що роботи з капітального ремонту спортивного майданчика виконані до моменту укладення вказаного договору, а їх виконання здійснювалося ТОВ «Поділюкс-Південь».
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, судом зазначено, що наведені Прокурором мотиви для вжиття заходів забезпечення позову не є достатніми та недоведеними, оскільки ним не надано доказів ідентичності предмета договору № 43 з наявністю вже виконаних робіт з будівництва спортивного майданчику іншою особою, а тому заява є необґрунтованою.
Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Херсонська окружна прокуратура звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
- скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021;
- заяву про забезпечення позову прокурора від 04.11.2021 задовольнити.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Прокурор зазначає, у своїй заяві належним чином обґрунтував причини звернення з такою заявою та надав суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги; взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням; імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення, тощо.
Такими доказами є виписка про проведення часткової оплати за договором № 43 від 01.10.2021 року.
Крім того, безпідставна сплата вказаних коштів за цим договором призведе до незаконного, нераціонального та неефективного використання коштів місцевого бюджету. З урахуванням специфіки предмету закупівлі та правовідносин, що виникли між сторонами, процедура повернення коштів, сплачених за договором, без вжиття заходу забезпечення позову, буде неможлива.
Відповідно до інформації з вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua), переговорна процедура (UA -2021-08-30- 003930-с) є завершеною, а, отже, заборона вжиття заходів забезпечення позову, не порушує положення ч. 12 ст. 137 ГПК України.
Прокурор зазначає, що забезпечення позову шляхом заборони Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Херсонській області здійснювати будь-які розрахункові операції за рахунком (рахунками) Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради, які пов`язані з виконанням умов договору, а також заборони ТОВ «ОДЕСМІСЬКБУД» вчиняти певні дії, а саме здійснювати буд-які дії, спрямовані на виконання оспорюваного договору, ніяким чином не призведе до неможливості надання послуг за вказаним договором, не призведе до будь-яких екологічних, санітарних та інших негативних наслідків тому, що на даний час роботи з капітального ремонту елементів спортивної інфраструктури із облаштуванням штучного покриття в парку Херсонська фортеця у місті Херсоні вже виконані ТОВ «ПОДІЛЮКС-ПІВДЕНЬ» (код ЄДРПОУ 43428330).
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Бєляновський В.В., Богатиря К.В. що підтверджується витягом з протоколу розподілу судової справи між суддями від 22.11.2021.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали розгляду заяви про забезпечення позову по справі №   923/1442/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 доручено господарському суду Херсонської області невідкладно надіслати матеріали розгляду заяви про забезпечення позову по справі №  923/1442/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Херсонської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021 (про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову) по справі №923/1442/21 до надходження матеріалів розгляду заяви про забезпечення позову з господарського суду Херсонської області.           
07.12.2021 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 апеляційну скаргу Херсонської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021 (про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову) по справі №923/1442/21 - залишено без руху.
Встановлено Херсонській окружній прокуратурі строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. – у строк до 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
28.12.2021 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої надано докази сплати судового збору.
Ухвалою Південо – західного апеляційного господарського суду від 29.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Херсонської окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021 у справі №   923/1442/21.
Призначено справу № 923/1442/21 до розгляду на 26.01.2022 об 11:00 год.
В судовому засіданні 26.01.2022 прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник Херсонської міської ради в судовому засіданні заперечував щодо доводів скаржника викладених в апеляційній скарзі.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин а також доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.
Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.
Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
Отже, забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, про наявність обставин для забезпечення позову може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
(Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18).
У цій справі прокурор в інтересах держави в інтересах держави в особі Херсонської міської ради звернувся із заявою про забезпечення позову до подачі позову та зазначив, що має намір, звернутися з позовною заявою до Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСМІСЬКБУД» про визнання недійсним рішення тендерного комітету та договору на виконання робіт 
          Таким чином, підлягають дослідженню такі підстави вжиття заходів забезпечення позову: 1) чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду; 2) достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.
Водночас, судова колегія зазначає, що у поданій до суду заяві про забезпечення позову заявником не зазначено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить чи істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову, також не зазначено, яким чином невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, Прокурор не надав доказів та не довів, що предмет договору № 43 від 01.10.2021 був наявним станом на час проведення закупівель та його укладення, оскільки з наданих документів не вбачається які саме роботи вже були виконані ТОВ «Поділюкс-Південь» до моменту укладення договору з ТОВ «Одесміськбуд» та чи є вони ідентичними (тим ж самими). У цьому контексті до заяви Прокурор не додав доказів складу та обсягу робіт як за договором № 43, так і виконаних ТОВ «Поділюкс-Південь», що унеможливлює аналіз їх ідентичності між собою. Якраз встановлення ідентичності робіт надало б можливість стверджувати про незаконність проведеної процедури закупівель та укладення договору на вже існуючі об`єкти будівництва. 
Із наданого Прокурором до заяви протоколу огляду від 08.10.2021 вбачається, що слідчим здійснений опис спортивного майданчика з переліком наявних на ньому елементів, але чи являються вони за переліком або обсягом аналогічними предмету договору № 43 він не зазначив. Відповідні відомості відсутні і в публікаціях інтернет видань.          Таким чином, наведені Прокурором мотиви для вжиття заходів забезпечення позову не є достатніми та недоведеними, оскільки ним не надано доказів ідентичності предмета договору № 43 з наявністю вже виконаних робіт з будівництва спортивного майданчику іншою особою, а тому заява є необґрунтованою.
Щодо посилання Прокурора, щодо часткової оплати за договором № 43 від 01.10.2021, а також що безпідставна сплата вказаних коштів за цим договором призведе до незаконного, нераціонального та неефективного використання коштів місцевого бюджету. Колегія суддів зазначає наступне. 
Так, заявлені вимоги фактично стосуються обґрунтованості позову в частині визнання договору №43 від 01.10.2021 на виконання робіт недійсним, втім відсутні підстави вважати кошти безпідставно сплаченими за угодою, яка в судовому порядку неправомірною не визнана. Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, а прокурором не доведено наявності підстав утруднення виконання рішення в майбутньому у разі задоволення позову, та підстав, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.
Також апеляційний суд зазначає, що запропонований заявником спосіб забезпечення майбутнього позову, враховуючи предмет та підставу позову про який зазначив заявник, має ознаки часткового вирішення спору по суті, оскільки фактично зводиться до застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину.
Водночас, статтею 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що правомірність правочину презюмується.
Закріплена зазначеною статтею ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Згідно з частиною першою та третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.
Натомість застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачам вчиняти будь-які дії на виконання укладеного ними договору, призводить до блокування господарської діяльності відповідачів і за умови недоведеності наявності порушення прав заявника у зв`язку з укладенням спірного правочину свідчить про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13985/19.
Отже, колегія суддів зазначає, що заявлені заходи забезпечення позову не відповідають вимогам ст. ст. 136, 137 ГПК України щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів  забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими в майбутньому позивачем вимогами.
Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. 
З огляду на вищезазначене, твердження скаржника про наявність законних підстав для застосування заходів до забезпечення позову, не визначення судом першої інстанції підстав для не застосування заходів до забезпечення позову, спростовуються вищевикладеним, тому такі доводи скаржника колегією суддів відхиляються.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Херсонської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021 у справі №  923/1442/21 не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 05.11.2021 у справі №  923/1442/21 - залишити без змін.
Апеляційну скаргу Херсонської окружної прокуратури - залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Херсонську окружну прокуратуру.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 31.01.2022.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський  

Суддя                                                                                          К.В. Богатир