ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 січня 2022 року 	м.Суми	

Справа №592/7202/20 
Номер провадження 22-ц/816/87/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Левченко Т. А. 

сторони:
позивач – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК»
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2021 року в складі судді Бичкова І.Г., ухвалене в м. Суми,

                                                     В С Т А Н О В И В:

15 червня 2020 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № SAMABWFC00000994761 від 23 квітня 2017 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 06 травня 2020 року становить 29054 грн 98 коп., з яких: 15067 грн 59 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13887 грн 39 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 100 грн 00 коп. – заборгованість за пенею, які позивач просив стягнути із відповідача на його користь.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2021 року в задоволенні позову АТ «АКЦЕНТ-БАНК» відмовлено.
Вказане рішення суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі АТ «АКЦЕНТ-БАНК», не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.
Вказує, що боржник користувався кредитом, а значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти.
Зауважує, що у будь-якому випадку суд повинен був стягнути відсотки у розмірі облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У поясненнях, наданих представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , остання просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2022 року: 2481 * 100 = 248100 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Клопотання представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про витребування доказів в оригіналі для огляду, а саме: анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банк задоволенню не підлягає, оскільки її копія, яка належним чином завірена банком, міститься в матеріалах даної справи і додаткового огляду не потребує.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2017 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк, у якій зазначено, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, з яким він ознайомився до його підписання та згоден з його умовами (а.с. 5);
На підтвердження погодження умов кредитування позивачем надано Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті https://a- bank.com.ua/terms (зворот а.с. 5-10), Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» - Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна» (а.с. 11).
Відповідно до нової редакції статуту АТ «АКЦЕНТ-БАНК» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а. с. 14 - 16).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 06 травня 2020 року становить 29054 грн 98 коп., з них: 15067 грн 59 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 13887 грн 39 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 100 грн 00 коп. - пеня (а. с. 4).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог АТ «АКЦЕНТ-БАНК», суд першої інстанції з урахуванням того, що представником відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності, а доказів на те, що позивачем строк пропущено з поважних причин суду надано не було, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Колегія суддів апеляційного суду повністю не погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на слідуюче.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «АКЦЕНТ-БАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На цю обставину звернула увагу Велика палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна Універсальна, 30 днів пільгового періоду та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети - заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Тобто, при вирішенні спору суд повинен з`ясувати, які саме умови включені в заяву позичальника.
У анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку від 23 квітня 2017 року процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, відсутні дані про суму кредитного ліміту.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № SAMABWFC00000994761 від 23 квітня 2017 року, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті https://a- bank.com.ua/terms та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» - Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила» Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, розмір і порядок нарахування та інші умови.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначених банком розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин і правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, чи ч. 2 ст. 638 ЦК України, відповідно до положень якої - договором оферти є прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://a- bank.com.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «А-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (23 квітня 2017 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що місцевий суд не врахував, що у матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на розрахункову картку, користування ними та часткового погашення заборгованості за кредитом, що свідчить про визнання відповідачем боргу (а.с. 4).
Станом на 06 травня 2020 року розмір заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту становив 15067 грн 59 коп.
У суді першої інстанції представник відповідача заявив клопотання про застосування позовної давності.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).
Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
З матеріалів справи вбачається, що отримавши кредит, відповідач періодично вносив кошти на погашення заборгованості, зокрема останній платіж у розмірі 2000 грн він вніс 20 лютого 2020 року (а.с. 4).
Тобто, сплачуючи заборгованість, ОСОБА_1 вчиняв дії, що свідчать про визнання ним заборгованості.
За таких обставин, звертаючись з позовом до суду 15 червня 2020 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не пропустив трирічного строку позовної давності, в межах строку платежів за три роки, оскільки ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами на власний розсуд, тому заява представника відповідача про застосування наслідків пропуску строку підлягає задоволенню щодо заборгованості, яка нарахована до 25 червня 2017 року.
Враховуючи, що банк звернувся до суду з позовом 15 червня 2020 року, не пропустивши трирічного строку позовної давності, тому із ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту за період з 25 червня 2017 року (ця дата є найбільш наближеною до початку строку позовної давності згідно розрахунку) по 15 червня 2020 року в сумі 13063 грн 55 коп.
Отже, рішення суду про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15067 грн 59 коп. підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення цієї вимоги на суму 13063 грн 55 коп.
З огляду на викладене, рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками та пенею підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні даних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю, а не за пропуском строку позовної давності, про що ухвалив місцевий суд.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та стягнення із ОСОБА_1 13063 грн 55 коп. заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором № SAMABWFC00000994761 від 23 квітня 2017 року. В іншій частині в задоволенні позову АТ «АКЦЕНТ-БАНК» необхідно відмовити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову та апеляційної скарги на 44,96 % (13063 грн 55 коп. (сума задоволених вимог) х 100 % / 29054 грн 98 коп. (ціна позову)), із ОСОБА_1 на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає компенсації 945 грн 06 коп. (2102 грн 00 коп. (сума судового збору, яка підлягала сплаті при подачі позову) х 44,96 % / 100 %) у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та 1417 грн 59 коп. (3153 грн 00 коп. х 44,96 % / 100 %) у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374,376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 вересня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за тілом кредиту за період з 25 червня 2017 року по 15 червня 2020 року в сумі 13063 грн 55 коп.
В задоволені іншої частини позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» 945 грн 06 коп. компенсації судового збору за подання позову та 1417 грн 59 коп. компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. Ю. Кононенко 

                                                                                                   Т. А. Левченко