П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 р.	м. Одеса	Справа № 420/12314/20	
Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
11.11.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.
          
            П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді - Єщенка О.В.
                           суддів                      - Димерлія О.О.
                                                            - Крусяна А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року по справі №420/12314/20, яке набрало законної сили 21 травня 2021 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .
Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки для перерахунку пенсії з зазначенням посадового окладу ОСОБА_1 в розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) грн. з 27 лютого 2019 року.
Зобов`язав Головне управління Національної Поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з зазначенням посадового окладу в розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) грн. з 27 лютого 2019 року.
03.11.2021 року (згідно штемпелю на конверті) позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив зобов`язати Головне управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі протягом десяти днів з дати отримання відповідної ухвали суду подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року у справі №420/12314/20.
В обґрунтування вказаних вимог позивач послався на те, що складові грошового забезпечення для обчислення пенсії безпосередньо визначаються у ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Акцентуючи увагу на тому, що спірним у даній справі був розмір посадового окладу, вказує на неправомірність дій відповідача під час видачі на виконання рішення суду у цій справі довідки із визначенням лише цієї складової грошового забезпечення для обрахунку пенсії.
Посилаючись на положення ст.ст. 14, 370 КАС України та ст. 129-1 Конституції України, а саме обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, а також неправомірність дій відповідача, вказує на наявність безумовних підстав для вжиття заходів судового контролю, передбачених ст. 382 КАС України.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Проаналізувавши положення ст. 382 КАС України та відмовляючи у задоволенні поданої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи. Тобто, встановлення судового контролю при ухваленні судового рішення по суті позовних вимог попереджає неналежне виконання відповідачем обов`язків, в межах виконання відповідного судового рішення, у разі задоволення позовних вимог позивача. Відтак, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття такого рішення.
Чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості після розгляду справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанції вирішувати питання про встановлення судового контролю.
Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком такого судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення заяви шляхом подання протягом установленого строку звіту про виконання рішення та попередження відповідача про можливе встановлення нового строку для подання звіту, накладення штрафу.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірне питання, та обставинам справи і помилково не враховано, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ст.ст. 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судових рішень визначена як одна із основних засад судочинства.
Посилаючись на приписи ст. 382 КАС України, апелянт зазначає, що судовий контроль полягає у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення та відновленню порушених прав. Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних, підтверджених належними і допустимими доказами, причин вважати, що за відсутності такого заходу рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, позивач не позбавлений можливості звернутись із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі у разі існування ризику його невиконання. Не виключає права позивача на захист у такий спосіб і факт видання судом виконавчого документа у випадку наявності обставин, що свідчать про невиконання судового рішення на момент звернення із відповідною заявою.
З огляду на те, що рішення суду не виконується протягом тривалого часу, у тому числі про що свідчить зміст постанови державного виконавця про накладення на відповідача штрафу, апелянт зазначає про обґрунтованість поданої ним заяви та наявність підстав для її задоволення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Судовий контроль за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві та провадиться як в порядку, встановленому ст.ст. 382, 383 КАС України, так і в порядку, передбаченому ст. 249 України.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами для їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із ч.ч. 2, 3 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що приписи наведеної норми не містять застережень щодо процесуальної можливості суду встановити судовий контроль під час вирішення спору по суті чи після ухвалення судового рішення.
Часових обмежень права суду вказана норма адміністративного процесуального права не містить.
Апеляційний суд враховує, що судовим рішенням, яке набрало законної сили у цій справі, зобов`язано Головне управління Національної Поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з зазначенням посадового окладу в розмірі 4600 (чотири тисячі шістсот) грн. з 27 лютого 2019 року.
Виходячи зі змісту постанови державного виконавця від 02.11.2021 року, виданій у виконавчому провадженні за №66286301 з метою виконання виконавчого листа по цій справі та представленої позивачем під час звернення із заявою про встановлення судового контролю, 19.07.2021 року відповідачем-боржником видано на ім`я позивача довідку для перерахунку пенсії.
Цією постановою накладено на боржника штраф у розмірі 5100 грн. у зв`язку із не виконанням вимог виконавчого документа. Такі висновки державного виконавця полягають у тому, що довідка відповідача не містить усіх складових грошового забезпечення, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Наведені обставини свідчать, що спірне питання фактично пов`язане із правомірністю дій відповідача - суб`єкта владних повноважень під час виконання рішення цій справі, перевірка яких в даному випадку має реалізовуватись в порядку, передбаченому ст. 383 КАС України.
Оскільки звернення позивача не ґрунтується на обставинах протиправності рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушенні прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, колегія суддів доходить висновку про помилкове обрання заявником способу захисту порушених прав та інтересів під час виконання судового рішення та відсутність підстав для задоволення заяви, поданої в порядку ст. 382 КАС України.
З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають обставинам справи та нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає зміні в мотивувальній частині.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року - змінити в мотивувальній частині.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                      А.В. Крусян