ПОСТАНОВА 
Іменем України

15 лютого 2022 року                                                         м. Кропивницький

справа № 397/1232/20
провадження № 22-ц/4809/54/22 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л. 
суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.
з участю секретаря: Федоренко Т.О. 
Учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Березовська І.А.;
відповідач -  Фермерське господарство Гусака Віктора Миколайовича.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2021 року, у складі головуючого судді Івченко П.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства Гусака Віктора Миколайовича про стягнення орендної плати, - 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Фермерського господарства Гусака Віктора Миколайовича про стягнення орендної плати.
В обґрунтування позову вказував, що є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3520581500:02:000:0321, площею 6,8 га, яка розташована на території Букварської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.
Зазначав, що дану земельну ділянку він набув у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2 , яка померла - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 , за життя уклала договір оренди землі із ФГ Гусака Віктора Миколайовича , який було зареєстровано - 10.09.2008.
За умовами договору оренди землі, земельна ділянка з моменту реєстрації даного договору перейшла у платне користування відповідачем на строк - 10 років. 
Сторони договору домовились, що за користування земельною ділянкою орендарем буде сплачуватись щорічна орендна плата, у строк з 01.08 по 25.12 (п.11 договору) у розмірі 3% від грошової оцінки землі (п.9 договору).
Враховуючи п. 40 договору, за яким перехід права власності не є підставою для припинення договору чи зміни його умов, до позивача перейшло, в тому числі й право на отримання орендної плати за користування земельною ділянкою.
Вказував, що по закінченню строку дії даного договору орендні відносини не були продовжені, а земельну ділянку з 2019 почав обробляти сам, як її власник.
На час повернення орендованої земельної ділянки утворилася заборгованість по виплаті орендної плати за 2017-2018 роки, яку відповідач не сплатив і по теперішній час.
Просить стягнути заборгованість з орендної плати за землю:
за 2017 рік у розмірі 8137,92 грн., з яких 6814,00 грн. орендна плата, 915,12 грн. - інфляційні збитки, 408,80 грн. - річні проценти за користування коштами;
за 2018 рік у розмірі 7301,86 грн., з яких 6814,00 грн. - орендна плата, 283,46 грн. інфляційні збитки, 204,40 грн. - річні проценти за користування коштами.
Тобто, просить стягнути із відповідача на свою користь заборгованість з орендної плати у розмірі на загальну суму - 15 439,78 грн., (без податку на доходи фізичних осіб і військового збору), з яких: 13 628,00 грн. - орендна плата; 1 198,58 грн. - інфляційні збитки; 613,20 грн. - річні проценти за користування коштами.
Також позивач просив вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на безпідставність позовних вимог та на недоведеність їх належними та допустимими доказами.
Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Не погоджується із висновком суду першої інстанції і звертає увагу на те, що судом не було належним чином встановлено хто саме отримував орендну плату і на яких підставах, оскільки в матеріалах справи містяться відомості про виплату коштів в рахунок земельного паю за 2015 та 2016 року ОСОБА_2 , яка померла в 2013 році.
Крім того зазначає ,що є хибним висновок суду першої інстанції щодо виплати орендної плати наперед саме в 2015 та 2016 роках, в тому числі за 2017 та 2018 роки. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу ,в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.         
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом від 07.12.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 660, ОСОБА_1 успадкував після померлої ОСОБА_2 , земельну ділянку площею 6,8074 га кадастровий номер 3520581500:02:000:0321 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Букварської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області (а.с. 18). 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.12.2015 за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка з кадастровим номером 3520581500:02:000:0321, загальною площею 6,8074 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20).
Встановлено, що за життя ОСОБА_2 уклала договір оренди землі з ФГ Гусака В.М. в особі голови Гусака В.М..
Даний договір оренди землі зареєстрований 10.09.2008.у Олександрівському відділенні КРФ ДП «ЦДЗК» за № 040837900025.
Даний договір укладено на 10 років (пункт 8 договору).
Згідно із п. 4 вищевказаного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату підписання цього договору становить 68 686,00 грн.
Пунктом 9 вищевказаного договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% від грошової оцінки землі в натуральній формі.
Згідно з п.11 вищевказаного договору, орендна плата вноситься у такі строки: з 01.08 по 25.12 щорічно (а.с. 16-17).
Відповідно до акту прийому-передачі земельних ділянок від 01.01.2008, вказана земельна ділянка на підставі договору оренди передана орендодавцем ОСОБА_2 орендарю ФГ «Гусака В.М» (а.с. 17 на звороті).
Витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на січень 2019 становить 227 144,33 грн. (а.с.21).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 12888 від 26.02.2019 та № 13854 від 10.02.2020, встановлено, що інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, в ЦБД ДРФО відсутня (а.с. 25, 26).
Встановлено, що позивач у квітні 2020 року звертався до відповідача із заявою про виплату заборгованості по орендній платі, протягом п`ятнадцяти днів з дня отриманої даної заяви (а. с. 29-30).
На вказану заяву відповідач надав відповідь вих..№52 від 11.04.2020, з якої вбачається, що відповідачем у 2015 році було помилково виплачено замість належних 5474,79 грн. (за вирахуванням податків) 7890,00 грн., так само і в 2016 році. Сума переплати за 2015 -2016 роки склала 11540,42 грн., яка і зарахована в рахунок орендної плати за 2017 - 2018 роки.
Звернувшись із даним позовом ОСОБА_1 вказував, що відповідач в порушення умов договору та чинного законодавства не сплачував орендну плату за 2017-2018 роки, у розмірі визначеному договором оренди землі.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на відсутність заборгованості у відповідача зі сплати позивачу орендної плати, оскільки грошове зобов`язання за 2017-2018 роки відповідач виконав достроково, що не суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договору. 
Колегія суддів, не погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи із слідуючого. 
Частина перша статті 93 ЗК України та частина перша статті 1 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. «в» ч.1 ст.96 ЗК України).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно із частиною першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Відповідно до приписів ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною  ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Орендна плата справляється у грошовій формі.
За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до пункту «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Відповідно до ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Колегія суддів, дослідивши обставини справи встановила, що відповідач всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства,не сплатив орендну плату за 2017-2018 роки у розмірі визначеному договором.
З матеріалів справи вбачається, що ФГ Гусака В.М. податок за оренду земельної ділянки позивача не сплачувався, а відповідно і орендна плата не нараховувалася.
Необгрунтованими є посилання відповідача про те, що грошове зобов`язання за 2017-2018 роки щодо виплати орендної плати було виконано достроково, а тому заборгованість по ній відсутня.
Колегія суддів, не вважає належним доказом відомості видачі готівки в рахунок земельного паю за 2015 та за 2016 роки в ФГ Гусака В.М. щодо виплати орендної плати наперед , а саме за 2017-2018 роки.
Дане твердження має ознаки припущення.
Як вбачається із списку даних відомостей видача готівки була проведена ОСОБА_2 , яка померла 2013 році, а тому дані відомості суд не може визнати належним доказом у справі.
Тому, позов підлягає задоволенню, а з відповідача необхідно стягнути заборгованість по орендній платі за землю на користь позивача. 
Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативні грошову оцінку від 10.01.2019, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 3520581500:02:000:0321 становить - 227 144,00 грн. (а.с. 21).
Розрахунок заборгованості по орендній платі за 2017 рік складає - 6814,00 грн.(227 144,00 грн.?3%) та за 2018 рік: 6814,00 грн.( 227 144, грн. ?3%). 
Частиною другою ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За прострочення виконання зобов`язання зі сплати орендної плати з відповідача належить стягнути інфляційні збитки та 3% річних, а тому з урахуванням наявної заборгованості інфляційній збитки за несвоєчасну виплату орендної плати становлять:за 2017 рік - 915,12 грн., за 2018 рік - 283,46 грн.
Нарахування 3% річних за прострочення виконання зобов`язання по виплаті орендної плати: за 2017 рік: (6814 грн. ? 3%) ?2 роки = 408,8 грн., за 2018 рік: 6814 грн. ?3% = 204,4 грн.
Таким чином, позивачем доведено факт несплати відповідачем орендної плати за 2017 та 2018 роки, що є підставою для її стягнення.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.
У порядку ст.. 141 ЦПК України необхідно вирішити питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2021 року - скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Фермерського господарства Гусака Віктора Миколайовича про стягнення орендної плати - задовольнити.
Стягнути з Фермерського господарства Гусака Віктора Миколайовича (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по орендній платі в сумі - 15439,78 грн.
Стягнути з Фермерського господарства Гусака Віктора Миколайовича (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі - 2102,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

21.03.2022 - складено постанову.

Головуючий суддя                                                   О.Л. Дуковський 
      
Судді                                                                          Л.М. Дьомич 

                                                                                О.А. Письменний