ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 січня 2022 року 	м.Суми	

Справа №591/2395/19 
Номер провадження 22-ц/816/243/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
сторони:
позивач – Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 грудня 2021 року в складі судді Клименко А.Я., постановленої у м. Суми,

                                                    в с т а н о в и в:

16 квітня 2019 року Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради звернувся з позовом до ОСОБА_1 про виселення із займаного нежитлового приміщення площею 47,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 грудня 2021 року зупинено провадження у даній справі до розгляду справи №591/5147/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради про визнання продовженим договору оренди нежитлового приміщення Верховним судом.
ОСОБА_1 з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у цивільній справі № 591/5147/19 судове рішення набрало законної сили 01 червня 2021 року.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 – 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).
Оскільки в апеляційному порядку оскаржується ухвала про зупинення провадження у справі, тому розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції мотивів зупинення провадження у справі не навів, обмежившись лише викладенням норми процесуального закону.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з оскаржуваною ухвалою, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.
У поданому позивачем клопотання про зупинення провадження у дані справі йде мова про те, що у цивільній справі № 591/5147/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради про визнання продовженим договору оренди нежитлового приміщення судом касаційної інстанції призначено судовий розгляд скарги Департаменту на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2020 року, а предметом розгляду даної справи та справи № 591/5147/19 є питання визнання продовженим договору оренди спірного приміщення, тобто існують об`єктивні причини неможливості розгляду даної справи до перегляду касаційним судом рішення у іншій справі.
Водночас, у цивільній справі № 591/5147/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, Сумської міської ради про визнання продовженим договору оренди нежитлового приміщення рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано договір оренди № ФМ-613 від 26 жовтня 2000 року нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2 , укладений між ФОП ОСОБА_1 та відділом комунального майна та приватизації Сумської міської ради, правонаступником якого є Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, продовженим між ФОП ОСОБА_1 та Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на тих же умовах на наступний п`ятирічний строк від 01 січня 2019 року до 01 січня 2024 року.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради задоволено частково. Скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2020 року, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про визнання договору оренди продовженим. Роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення з позовом до суду в порядку господарського судочинства.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 квітня 2021 року у цивільній справі № 591/5147/19 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Сумського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року скасовано, а справу передано на розгляд Сумського апеляційного суду.
Постановою Сумського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради залишено без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2020 року залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 липня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Департамента забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 01 червня 2021 року. Витребувано із місцевого суду цивільну справу № 591/5147/19, надіслано учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
З викладеного вище вбачається, що рішення суду у цивільній справі № 591/5147/19 набрало законної сили 01 червня 2021 року. При цьому, суд касаційної інстанції дію рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 квітня 2020 року, як це передбачено абз. 2 ч. 8 ст. 394 ЦПК України, не зупиняв.
Отже, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України законних підстав для зупинення провадження у даній справі суд не мав.
Апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції, що постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд мав навести мотиви з приводу того, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду цивільної справи №591/5147/19 та їх вплив на вирішення даної справи. Також суд мав зазначити чи є спільним предмет доказування в обох справах та чи є вимоги в цих справах такими, що нерозривно пов`язані між собою, що давало б підстави встановити об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Однак зазначеного місцевий суд не вказав, прямо порушивши вимоги п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Провадження у даній цивільній справі суд першої інстанції відкрив 25 квітня 2019 року, тобто розгляд справи триває два роки і дев`ять місяців.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні процесуального питання щодо зупинення провадження у справі до результатів розгляду цивільної справи № 591/5147/19 допущено неповне з`ясування обставин справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

                                                           п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 09 грудня 2021 року про зупинення провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   Т. А. Левченко