ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2022 року м. Херсон
номер справи: 766/22782/17
номер провадження: 22-ц/819/11/22 
номер провадження: 22-ц/819/22/22
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,
суддів: Пузанової Л.В.,
Чорної Т.Г.,
секретар   Автонагова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року та на додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року в складі судді Єпішина Ю.М., апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені якого діє ОСОБА_4 , на додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області в складі судді Єпішина Ю.М. від 20 вересня 2021 року, в цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором, 
       встановив:
       У грудні 2017 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів за надані послуги за договором від 17 листопада 2017 року у розмірі 7000 доларів США, що еквівалентно 195 580,00 грн.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 листопада 2017 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 , як виконавець, зобов`язався надати ОСОБА_3 , як замовнику, правову допомогу в отриманні компенсації від судновласника (менеджера) оператора судна та будь-якої іншої особи, що має своїм обов`язком здійснити виплату грошової компенсації у зв`язку з нещасним випадком в період роботи на судні «ARGOS». Згідно умов договору ОСОБА_3 зобов`язався здійснити позивачу оплату у розмірі 20% від реально отриманої компенсації, виплаченої йому у зв`язку з нещасним випадком. Також, 17 листопада 2017 року ОСОБА_3 видав довіреність, якою уповноважив ФОП ОСОБА_1 здійснювати представництво його інтересів, надавши йому пакет документів. 
Позивач вказує, що ОСОБА_3 на підставі Трудового договору моряка від 28 лютого 2017 року, укладеного з Марлоу Навігейшн Компані Лімітед, працював на борту судна «ARGOS», (прапор - Антигуа і Барбуда). Під час роботи на судні з ОСОБА_3 стався нещасний випадок. Відповідно до умов Колективного договору, включеного в Трудовий договір моряка між ОСОБА_3 і Марлоу Навігейшн Компані Лімітед, ОСОБА_3 уповноважений на отримання допомоги у випадку хвороби, відшкодування медичних витрат га компенсацію внаслідок нещасного випадку від роботодавця. 
       Позивач зазначає, що в період з листопада 2017 року до грудня 2017 року надавав відповідачу послуги за вищенаведеним договором: отримав копії документів, вів перемовини з роботодавцем відповідача, а також здійснював його супровід до медичних закладів у м. Херсоні. Внаслідок проведеною роботи ОСОБА_3 була виплачена компенсація у розмірі 35000,00 доларів США, що еквівалентно 195 580,00 грн. 
       В телефонній розмові 09.12.2017 року ОСОБА_3 повідомив позивача про пропозицію компанії про сплату 35 000 дол. США, а 14 грудня 2017 року відкликав довіреність, припинив спілкування та відмовляється виконувати свої обов`язки з оплати за надані послуги за договором у розмірі 20% від реально отриманої компенсації, що становить 7000,00 доларів США.
У зв`язку із вищевикладеним, просить стягнути з ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дніпровським РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області 17.11.1998, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Комсомольським ВМ УМВС України в Херсонській області 03.12.2001, РНОКПП НОМЕР_4 ) кошти за надані послуги за Договором від 17 листопада 2017 року у розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентно 195 580,00 грн. (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 27.12.2017).
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року у задоволенні позову - відмовлено у повному обсязі.
Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021 року вирішено питання стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.         Суд ухвалив: Стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23950,00 грн.
В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , просить рішення суд від 04 червня 2021 року скасувати повністю. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , кошти за надані послуги за Договором від 17 листопада 2017 року у розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентно 195 580,00 грн. (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 27.12.2017) та вирішити питання розподілу судових витрат.
Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції помилко вказав в рішенні, що дії позивача спрямовані на безумовне відхилення пропозиції щодо сплати належної грошової компенсації, оскільки позивач вважав, що компанія мала б сплати ОСОБА_3 грошову компенсацію у сумі 102302,00 доларів США, так як він визнаний постійно непридатним для подальшої роботи на суднах, а не 35000 доларів США, яку фактично отримав ОСОБА_3 .
Суд першої інстанції не дослідив умови договору від 17 листопада 2017 року, укладеного між сторонами, згідно яких, враховуючи наведені позивачем обставини наявні підстави для задоволення позову.
Також зазначає, що оскільки ОСОБА_3 у відзиві на позовну заяву, вказував про недоведеність отримання виплат компенсації у розмірі 35000 доларів США, було подано та задоволено клопотання про витребування доказів від компанії Марлоу Навігейшн Компані Лімітед про доходи ОСОБА_3 . 
Ухвала суду про витребування доказів не була виконана, але суд першої інстанції вказав в рішенні, що відсутність витребуваних доказів не є перешкодою для розгляду справи.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення ФОП ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , просить рішення змінити, зменшивши розмір визначених до стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу з 23 950 грн. до 5 000 грн. В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що витрати, які нібито поніс відповідач у зв`язку з розглядом справи є непідтвердженими, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат ( встановлення їх дійсності та необхідності), розумності їх розміру у розумінні частини 3 ст.141 ЦПК України та не є співмірними зі складністю справи, окрім того, суд не прийняв до уваги обставини, на які позивач посилався у клопотання про зменшення розміру судових витрат, не надав їм належну оцінку.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_5 , просить скасувати додаткове рішення в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу на суму 3000 грн. та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., посилаючись на те, що суд безпідставно виключив з суми витрат, витрати на підготовку правової позиції по справі в сумі 3000 грн., оскільки сторони погодили у договорах про надання правової допомоги фіксовану суму гонорару адвоката в розмірі 26 950 грн. , а отже фіксований розмір є визначеним, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником сторони.
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливо лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечить принципу договору.
Додатково зазначив, що справа розглядається з 2017 року, він був присутнім в кожному судовому засіданні, надав свої пояснення, заперечення та міркування, готував все процесуальні документи, а тому погоджений сторонами розмір гонорару адвоката в сумі 26 950 грн. реальним та співмірним.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_4 , зазначив, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, а тому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін; стягнути з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу адвоката за представництво інтересів останнього в суді апеляційної інстанції.
Зазначив, що факт отримання відповідачем від компанії грошової компенсації, у зв`язку з нещасним випадком в період його роботи на судні «ARGOS» є особистим припущенням сторони позивача та не підтверджується жодним доказами справи.
Посилання ОСОБА_2 , який діє від імені ФОП ОСОБА_1 , на електронне листування, не свідчить про здійснення компанією «Marlow Navigayion Company Limited» грошової компенсації ОСОБА_3 . 
Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що позивач, шляхом направлення 12.12.2017 електронного листа на адресу компанії, маючи на момент звернення відповідні повноваження, повністю відхилив пропозицію щодо виплати грошової компенсації у зв`язку з нещасним випадком, у розмірі 35 000 доларів США, тобто діяв не в інтересах відповідача, як свого клієнта.
Зазначені вище обставини свідчать про відсутність у позивача права на отримання визначеної у п. 3.1. Договору, укладеного між сторонами, суми грошової винагороди.

Заслухавши доповідача, позивача та його представника, представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції посилається на те, що у позивача відсутнє право на отримання грошової винагороди, оскільки його дії спрямовані на безумовне відхилення пропозиції щодо сплати належної грошової компенсації відповідачу.
       Судом встановлено, що на підставі Трудового договору моряка від 28.02.1017 року, укладеного з Marlow Navigation Company Limited (Марлоу Навігейшн Компані Лімітед) ОСОБА_3 працював на борту судна «ARGOS», ІМО НОМЕР_5, прапор - Антигуа і Барбуда (т.1 а.с. 18-20).
       17.11.2017 року між ФОП ОСОБА_1 , як виконавцем та ОСОБА_3 , як замовником, укладено договір б/н, предмет якого сторони визначили у п.1.1., а саме:
Виконавець зобов`язується надати правову допомогу (юридичні та консультаційні послуги) Замовнику в отриманні компенсації від судновласника/менеджера/оператора судна та будь-якої іншої особи, що має своїм обов`язком здійснити виплату грошової компенсації у зв`язку з нещасним випадком в період роботи на судні "ARGOS".
       Надалі в цьому ж пункті договору сторони договору навели розуміння послуг, які здійснює виконавець. 
       Також в цьому пункті договору сторони визначили наступне. Необхідно вважати, що виконавець виконав свої зобов`язання перед замовником у повному обсязі і належним чином, якщо замовнику буде здійснена виплата грошової компенсації судновласником/менеджером/оператором судна, будь-якою іншою особою, яка має своїм обов`язком здійснити виплату грошової компенсації замовником у добровільному порядку після укладання цього договору протягом 1 року.
       При отриманні замовником сум грошової компенсації необхідно вважати, що ці суми отримані замовником в результаті виконання виконавцем своїх обов`язків, встановлених цім договором. 
       Сторони цім договором підтверджують, що виконавець до укладення цього договору у письмовій формі надав замовнику частину консультаційних та юридичних послуг, а саме проконсультував замовника про можливі способи та механізми отримання ним грошової компенсації, норми права, які регулюють питання виплати замовнику грошової компенсації у зв`язку з нещасним випадком у період роботи на судні (т.1 а.с. 38-40).

       За умовами договору ОСОБА_3 , як замовник, прийняв на себе обов`язки: забезпечити виконавця необхідною документацією та інформацією; негайно інформувати виконавця про будь-які дії та перемовини між ним та судновласником /менеджером/ оператором судна та будь-якою іншою особою, яка має своїм обов`язком здійснити виплату грошової компенсації замовнику; не здійснювати самостійно ніяких заходів, які пов`язаних з виплатою компенсації, не повідомивши попередньо виконавця (п. 1.2-1.4 договору) (т.1 а.с. 38-40).
        Пунктами 3.1., 3.2. договору визначено, що замовник здійснює оплату за послуги виконавця у розмірі 20% від суми, реально отриманої замовником компенсації, виплаченої йому у зв`язку з нещасним випадком в період роботи на судні, протягом 3 банківських днів з моменту отримання замовником суми компенсації.
       Згідно п. 5.1. договору виконавець наділяється правом від імені замовника виконувати будь-які правомірні дії в будь-яких підприємствах, установах, організаціях, незалежно від форми власності, подавати і отримувати будь-які необхідні документи, підписувати позовні заяви, укладати мирові угоди зі згоди замовника, вести переговори, видавати довіреності для ведення судових справ третім особам.
       Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, Витягу з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_1 здійснює діяльність у сфері права - КВЕД 69.10 (а.с. 6).
       Також, 17.11.2017 ОСОБА_3 видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. за № 1234, якою уповноважив ОСОБА_1 здійснювати представництво його інтересів та бути представником при вирішенні будь-яких питань, що стосуються отримання будь-яких виплат, компенсацій у зв`язку із травмою, що отримана в період роботи на борту судна «ARGOS», ІМО № НОМЕР_5, прапор - Антигуа і Барбуда (а.с. 41).
       07.12.2017 позивачем направлено електронний лист на адресу «marlow@ marlow.con.cy» у якому повідомив про перебування ОСОБА_3 в період з 13.06.2017 до 20.06. 2017 на лікуванні у Німеччині та госпіталізацію у м. Херсоні в період з 27.06.2017 до 07.07.2017. Посилаючись на умови Колективного Договору ІТР-ІМЕС ІВF INTERNATIONAL COLLECTIVE BARGAINING 2015 - 2017 та умови Додатку №3 зазначає про право ОСОБА_3 на отримання грошової компенсації в сумі 102302,00 доларів США (т. 1 а.с. 13-15).
       12.12.2017 позивачем направлено електронний лист на адресу «marlow@ marlow.con.cy», у якому зазначає, що з моряком зв`язались місцеві представники компанії судновласника та запропонували врегулювати справу дружнім способом, шляхом виплати суми у розмірі 35000,00 доларів США. Зазначає про право ОСОБА_3 на отримання грошової компенсації в сумі 102302,00 доларів США та повністю відхиляє пропозицію у розмірі 35000,00 доларів США. (т. 1 а.с. 16-17) .
       14.12.2017 ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Ларічевої Н.А. із заявою про скасування довіреності, посвідченої 17.11.2017 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. за № 1234 та повідомлення ОСОБА_1 про скасування довіреності (т.1 а.с. 21)
       Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визнанні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ч.1 ст. 627 ЦК України)
       Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       За змістом частини першої статті 901 ЦК України договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох зобов`язань: правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник має право вимагати виконання цього обов`язку, та правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.
       Відповідно до частини1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
       Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову не надав належну оцінку усім вищенаведеним умовам договору та обставинам справи, а тому дійшов помилкового висновку, що дії позивача спрямовані на безумовне відхилення пропозиції щодо сплати належної грошової компенсації, наслідком яких є відсутність у позивача права на отримання визначеної у п.3.1. договору.
       Так, лист виконавця, який оцінений судом першої інстанції як безумовне відхилення пропозиції сплати 35 000 дол. США, містить в собі повідомлення виконавця про право моряка на отримання грошової допомоги по непрацездатності в розмірі 102 308 дол. США (т.1 а.с.17), а тому за наведеної підстави пропозиція щодо розміру 35 000 дол. США була повністю відхилена. У наведеному листі виконавець зазначає про його сподівання, що судновласник повністю розуміє дану ситуацію і виконає свої договірні обов`язки в повному обсязі для уникнення залучення суду, арешту судна тощо (т.1 ст. 17).
       Колегія суддів вважає за можливе зазначити, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції не виходив з того, що кошти відповідачем у будь-якому розмірі не отримані, а мотивував тим, що позивач, відхиляючи повністю пропозицію у виплаті 35 000 дол. США діяв неправомірно, в той час, як пунктом 5.1 договору він наділявся правом на здійснення правомірних дій. Мотиви відмови у задоволенні позову відповідачем у апеляційному порядку не оскаржувалися.
       Заперечення на апеляційну скаргу, щодо не доведення позивачем отримання відповідачем коштів (35 000 дол. США), на думку судової колегії не можуть бути прийняти до уваги з наступних підстав.
       В жодному процесуальному документі відповідач не зазначив, що кошти він не отримав, а лише посилається на недоведеність позивачем факту їх отримання, розуміючи, що позивач не має доступу до рахунків відповідача, банківських операціях щодо коштів відповідача. При цьому матеріали справи свідчать, що представником позивача використані всі можливі джерела для отримання такої інформації, у тому числі шляхом звернення до банківських установ (т.1 а.с. 9-31), до компанії, яка є стороною трудового договору, укладеного з відповідачем, яка повідомила про неможливість надати особисту інформацію щодо їхнього моряка (т. 1 а.с. 49,51). Ухвала суду першої інстанції від 12.03.2020 про витребування доказів (т.1 а.с. 63) у компанії з якою у відповідача був укладений трудовий договір, компанією отримана (т.1 а.с. 73-78), але не виконана; зазначена ухвала з перекладом англійською мовою на адресу компанії - Марлоу Навігешен Компані Лімітед позивачем направлялася тричі (т.1 а.с. 121), суд першої інстанції додатково направляв лист від 02.12.2020 року щодо надання запитуваної інформації у тому числі щодо виплати суми компенсації у зв`язку з нещасним випадком (т.1 а.с. 94 а- 95). 
       На відповідача, як на учасника справи частиною 2 статті 43 ЦПК України також покладені обов`язки сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Проте, заперечуючи проти позову та апеляційної скарги відповідачем не надано доказів, що він дійсно не отримав від компанії суму компенсації. 
Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
       Стороною відповідача зазначалося, що компанією в рахунок відшкодування шкоди було запропоновано подальше працевлаштування на що ОСОБА_3 погодився, проте доказів такої домовленості суду не надано. Враховуючи, що доступ до рахунків на які перераховуються відповідачу кошти від судновласника/менеджера / оператора судна, будь-якої іншої особи, яка має своїм обов`язком здійснити виплату грошової компенсації, а також оплати праці належить лише відповідачу, не надання на ухвалу суду та запит адвоката позивача відповідної інформації, колегією суддів стороні відповідача роз`яснювалися положення п.3 ч.5 ст.12, ч.4 ст. 81 ЦПК України. За клопотанням представника відповідача про надання часу для отримання від компанії інформації про несплату ОСОБА_3 коштів у зв`язку із травмою, що отримана в період роботи на борту судна «ARGOS» у судовому засіданні неодноразово оголошувалася перерва, проте інформації про неотримання грошової компенсації від судновласника/менеджера / оператора судна, будь-якої іншої особи, яка має своїм обов`язком здійснити виплату грошової компенсації, суду надана не була.
       Зазначене надає підстави вважати, що відповідачем отримана компенсація за нещасним випадком у сумі 35 000 дол. США.
       Заперечення викладені у відзиву на апеляційну скаргу що відповідачу досі є незрозумілою роль позивача, спрямована на отримання відповідачем грошової компенсації та які конкретно дії позивачем були вчинені з метою отримання відповідачем відповідних грошових сум спростовуються вищенаведеними умовами договору, укладеному між позивачем та відповідачем, довіреністю, виданою відповідачем позивачу, а також відповідними листами від 07.12.2017, від 12.12.2017, від 13.12.2017 (т. 1 а.с. 11-17), направленими позивачем у зв`язку з виконанням договору та на підставі довіреності.
       Відхилення позивачем пропозиції про сплату 35 000 грн. внаслідок того, що відповідач на думку позивача має право на значно більший розмір суми компенсації не можна вважати діями здійсненими на шкоду відповідача, неправомірними діями.
       Не є доречними заперечення представника відповідача про відсутність акту прийому-передачі виконаних робіт за договором, оскільки умовами договору сторони не передбачили наявність такого документу, як підставу для здійснення оплати.
        Таким чином, доводи апеляційної скарги є такими, що ґрунтуються на наданих позивачем доказах та обставинах справи.
       Наявність підстав для задоволення позову унеможливлює задоволення вимог представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу, внаслідок чого рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором.
       Таким чином, апеляційні скарги позивача підлягають задоволенню, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.
       Відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1955 грн., за подання заяви про забезпечення позову в сумі 800 грн., за подання апеляційної скарги в сумі 2 932 грн 50 коп., а всього в сумі 5 687 грн. 50 коп.
Керуючись статтями 367, 374,376,382 ЦПК України, суд
постановив:

        Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє ОСОБА_4 залишити без задоволення.

       Апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від імені якого діє ОСОБА_2 задовільнити.

       Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року та додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 вересня 2021скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

       Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 )) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) кошти за надані послуги за Договором від 17 листопада 2017 року у розмірі 7 000 доларів США, що еквівалентно 195 580,00 грн. (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 27.12.2017).

       Стягнути з  ОСОБА_3  на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5 687 грн. 50 коп.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає за винятком випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Склярська

Судді:                                                          Л.В. Пузанова

                                        Т.Г. Чорна

Повний текст постанови суду складено 14 лютого 2022 року.

Суддя                                                                                         І.В. Склярська