Номер провадження: 22-ц/813/4885/21 
Номер справи місцевого суду: 523/1603/20
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С., 
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про скасування усиновлення

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про скасування усиновлення. 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про скасування усиновлення задоволено. 
Скасовано усиновлення  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновлювач  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозвіл на яке надано рішенням Суворовського місцевого районного суду міста Одеси №2-2827/2002р. від 09.09.2002р.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову повністю .
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
В судове засідання, призначене на 23.12.2021 року,  з`явилися: апелянт ОСОБА_2 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 .
Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованістьоскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.ч. 1, 4  ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі до 08.12.2016р.
Згідно копії рішення Суворовського місцевого районного суду міста Одеси №2-2827/2002р. від 09.09.2002р., позивач  ОСОБА_2 усиновив ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, відносини між усиновлювачем ОСОБА_2 та усиновленим ОСОБА_3 не склалися.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , районний суд виходив з того, що вимоги позивача повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
Однак, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до ч.1-4 ст.238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:
1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;
2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;
3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. 
Скасування усиновлення не допускається після досягнення дитиною повноліття. Усиновлення може бути скасоване після досягнення дитиною повноліття, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї. Усиновлення повнолітньої особи може бути скасовано судом за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду.
Апеляційним розглядом справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  був усиновлений  позивачем  на підставі рішення  Суворовського районного суду м.Одеси від 09.09.2002 року, тобто на час усиновлення він був малолітнім, йому виповнилось 6 років.
В той час, як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду з вимогою про скасування усиновлення, ОСОБА_3 є вже повнолітнім та досяг  двадцяти трьохрічного віку.
Наведене свідчить, що у цьому випадку усиновлення може бути скасовано лише у разі, якщо протиправна поведінка усиновленого, усиновлювача загрожує життю, здоров`ю усиновлювача, усиновленого або інших членів сім`ї.
Протиправна поведінка як з боку усиновлювача, так і з боку усиновленого для скасування усиновлення повинна бути наявна, доведена.
Однак в обґрунтування свого позову, позивачем не надано суду доказів  на підтвердження  того, що протиправна поведінка  усиновлювача   ОСОБА_3 загрожує життю, здоров`ю усиновленого або інших членів сім`ї, а тому відсутні визначені ч.2 ст.  238 СК України правові  підстави для скасування усиновлення після досягнення дитиною повноліття.
Більш того, помилковим є висновок суду першої інстанції про  наявність  визначених  ч.3 ст. 238 СК України підстав для скасування  усиновлення   ОСОБА_3 , з огляду на  те, що відповідно до вимог ч.3 ст. 238 СК України за взаємною згодою  усиновлювача  і  усиновленого або на вимогу одного з них,  може  бути скасоване  усиновлення  повнолітньої  особи , якщо сімейні відносини між ними не склалися. Як встановлено судом,  ОСОБА_3 був усиновлений позивачем, будучи малолітнім, тому  положення ч.3 ст.238 СК України до вказаних правовідносин застосовані  бути не можуть, а доводи апеляційної скарги  про  неправильність висновків суду першої інстанції та неправильне застосування судом  першої інстанції норм матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення, є обґрунтованими.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що в провадженні Суворовського районного суду м.Одеси перебувала аналогічна справа №523/7633/20 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про скасування усиновлення, за наслідками розгляду якої рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 травня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , зареєстрована з 07 лютого 2000р. в АДРЕСА_3 - відмовлено, позов по якій до суду надійшов раніше, а саме 1911.2019 року. 
Стаття 374 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
Згідно ч. 1 ст. 377 ЦПК судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України,  суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року підлягає скасуванню із залишенням без розгляду позову ОСОБА_2 , з підстави п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2020 року - скасувати.
Прийняти постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про скасування усиновлення - залишити без розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 28.12.2021 року.

Головуючий                                                                Т.В. Цюра

Судді:                                                                 Л.А. Гірняк

О.С. Комлева