УХВАЛА

22 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 215/1050/20
адміністративне провадження № К/9901/45445/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів: Загороднюка А.Г., Мельник-Томенко Ж.М., 

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №215/1050/20 за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря Криворізького медико-діагностичного центру КЗ "Криворізька міська поліклініка № 5" ДОР Клітного Олександра Григорович про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправною бездіяльність головного лікаря Криворізького медико- діагностичного центру КЗ «Криворізька міська поліклініка №5» ДОР Клітного Олександра Григоровича, яка виявилася у порушенні права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 5 грудня 2019 року, права на отримання інформації, права на охорону здоров`я, медичну допомогу, права на ліквідацію перешкод при здійсненні його прав та законних інтересів, правової форми розгляду його заяви, правової позиції статей  3, 21, 28, частини другої статті 49 Конституції України та постановити окрему ухвалу згідно з статті 249 КАС України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 лютого 2020 року позовну заяву передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року позовну заяву повернуто особі, яка її подала.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року  апеляційну скаргу повернуто заявнику через неусунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в ухвалі від 26 жовтня 2020 року про залишення такої скарги без руху.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №215/1050/20.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо  суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення  суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року  апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з несплатою ним судового збору. Водночас судом запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дати отримання зазначеної ухвали надати до суду належні докази на підтвердження скрутного матеріального стану.

На виконання цієї ухвали ОСОБА_1 надіслав заяву про відкриття провадження у якій, зокрема, просив суд звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходом, який нижче 5% розміру річного доходу. На обґрунтування своєї позиції надав довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 4 березня 2021 року за №2229, відповідно до якої йому призначено компенсаційну виплату  як непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю першої групи - ОСОБА_2 . 

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, розглянувши таке  клопотання   скаржника, дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для його задоволення з огляду на наступне. 

Так, відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції виходив з того, що довідка управління праці та соціального захисту населення Тернівського району міста Кривого Рогу про призначення та виплату щомісячної компенсації не є достатньою для визначення річного доходу позивача.

Також судом зазначено, що заявником жодним чином не спростовано можливості сплати судового збору з інших джерел. Водночас, отримання будь-якої інформації та встановлення обставин щодо матеріального становища позивача, шляхом направлення запитів тощо, не є обов`язком суду.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що відповідно до частини першої статті 133 КАС України єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Разом з тим, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Враховуючи, що відстрочення, розстрочення або звільнення сплати судового збору допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Відтак, з огляду на те, що позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження скрутного майнового стану та відсутності достатніх коштів для сплати судового збору, а також актуальних відомостей щодо розміру річного доходу за весь попередній календарний рік, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для звільнення позивача від його сплати і, як наслідок, повернення апеляційної скарги заявнику.

Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні та обставини, на які посилається заявник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №215/1050/20 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі №215/1050/20 за позовом ОСОБА_1 до головного лікаря Криворізького медико-діагностичного центру КЗ "Криворізька міська поліклініка № 5" ДОР Клітного Олександра Григорович про визнання бездіяльності протиправною.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

…………………………….

…………………………….

…………………………….
Н.М.          Мартинюк
А.Г.          Загороднюк
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду