Ухвала
 
04 квітня 2022 року
м. Київ
справа № 752/23057/19
провадження № 61-1127ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року позов  ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року скасовано. Ухвалено нове рішення.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 01 серпня 2016 року в розмірі 1 591 847,62 грн з яких: заборгованість за основним боргом у розмірі 744 600,00 грн, 15 % річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 37 230,00 грн, пеня                   у розмірі 744 600,00 грн, 3 % річних за простроченою заборгованістю                         у розмірі 65 417,62 грн.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.  
У січні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                      ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу в якій заявник просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року та залишити в силі рішення Голосіївського районного суду м. Києва                           від 16 вересня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року касаційну скаргу                         ОСОБА_1 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У лютому 2022 року заявником усунуто недоліки. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                              у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення                  ОСОБА_1 , посилається на таке: судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк 
на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за  позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від                 13 грудня 2021 року. 
Витребувати з Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу                 (№ 752/23057/19).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді                                                                                                           І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                Ю. В. Черняк