УХВАЛА

07 лютого 2022 року    
Київ
справа № 320/149/21
адміністративне провадження № К/990/2593/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі № 320/149/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амо-К» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 04.06.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Амо-К» (далі - ТОВ «Амо-К») задовольнив частково. Скасував рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.10.2020 №2083794/33801110, прийняте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС), про відмову у реєстрації податкової накладної № 1/2 від 06.10.2020, реєстраційний номер: 9268267424. В іншій частині вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України (далі - ДПС) зареєструвати зазначену податкову накладну датою її подання відмовив.
За наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «Амо-К», поданої на судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову від 14.09.2021, якою апеляційну скаргу задовольнив повністю, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасував та прийняв в цій частині нову постанову про задоволення позову. Зобов`язав ДПС зареєструвати зазначену податкову накладну датою її подання.
Не погодившись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 ГУ ДПС подало касаційну скаргу. Верховний Суд ухвалою від 25.11.2021 (адміністративне провадження № К/9901/40160/21) відмовив у відкритті касаційного провадження на зазначені рішення на підставі пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
В подальшому, за наслідками апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ДПС на рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог,  Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову від 22.12.2021, якою апеляційну скаргу задовольнив частково, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 змінив в мотивувальній частині, зазначивши, що підставами для задоволення позовної заяви в частині скасування Рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 30.10.2020 № 2083794/33801110 є доводи, викладені у даній постанові. В іншій частині решті рішення суду першої інстанції залишив без змін.
18.01.2022 до суду надійшла касаційна скарга  ГУ ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є  забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. 
Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.
Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.  
Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.  
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі міститься посилання на підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. ГУ ДПС зазначає, що ця справа має виняткове значення для держави в особі відповідача задля формування практики застосування адміністративними судами норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Оцінивши такі посилання, колегія суддів вважає, що вони мають загальний характер, притаманні кожній аналогічній справі, а тому не можуть сприйматись як виключний випадок. З огляду на зміст касаційної скарги, ГУ ДПС ставить питання не стільки про неправильне застосування судами норм матеріального права, скільки про надання судами попередніх інстанцій неправильної правової оцінки обставинам цієї справи у сукупності із наданими на їх підтвердження доказами, що, однак, виходить за межі касаційного перегляду, які встановлені статтею 341 КАС України.  
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.   
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
При цьому, суд враховує, що у касаційній скарзі містяться доводи про незгоду із судовими рішеннями в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну. Однак, такі вимоги були задоволені постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 і Верховний Суд ухвалою від 25.11.2021 (адміністративне провадження № К/9901/40160/21) відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС на таке рішення на підставі пункту 1 частини першої статті 333 КАС України.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі № 320/149/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амо-К» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   М.М. Яковенко