СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року                                 м. Харків                Справа № 922/1280/21  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В., 
за участю секретаря судового засідання: Семенова О.Є.,
за участю представників сторін:
від позивача (за первісним позовом): Осадча В.В., ордер серія АХ №1064794 від 26.08.2021;
від відповідача (за первісним позовом): Яценко А.О., ордер серія АХ №1034208 від 21.05.2021; 
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ІВК2", м. Київ (вх. 2831 Х/2),
на рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 (повний текст складено 13.08.2021) у справі №922/1280/21 (суддя Хотенець П.В.),
за первісним позовом Приватного підприємства "ІВК2", м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", м. Харків,
про стягнення 904315,88грн,
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", м. Харків,
до Приватного підприємства "ІВК2", м. Київ, 
про стягнення 377680,35грн,

ВСТАНОВИВ:

09.04.2021 Приватне підприємство "ІВК2" (надалі - ПП "ІВК2") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" (надалі - ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика") про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019 у розмірі 904315,88грн, з яких: 816279,04грн заборгованості за договором; 61457,45грн втрат від інфляції; 26579,39грн 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог ПП "ІВК2" посилається на неналежне виконання ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" взятих на себе зобов`язань за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем виробничого обладнання (трьох одиниць промислових в`язальних машин діаметром 13, 15, 19 дюймів). 
14.06.2021 ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" звернулося до Господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою до ПП "ІВК2" про стягнення 377680,35грн, з яких: 20093,08грн частина попередньої оплати за договором (авансу), обрахованого шляхом перерахунку курсових коливань долара США до зафіксованої в договорі вартості товару; 57016,87грн 3% річних за безпідставне користування авансом; 300570,40грн штрафної неустойки за несвоєчасну поставку товару, нарахованої у розмірі 0,1% від загальної вартості товару відповідно до п. 5.3. Договору.
Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" посилається на те, що саме ПП "ІВК2" було порушено свої зобов`язання за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019 в частині своєчасної поставки товару та належного оформлення товарно-транспортної документації на виробниче обладнання, яке прибуло на територію підприємства ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", однак не було оформлено у встановленому договором порядку - відсутня оформлена товарно-транспортна накладна на виробниче обладнання. Заперечує проти доводів позивача (за первісним позовом) щодо замовлення покупцем за договором саме такого переліку обладнання, яке міститься у редакції специфікації, яка додана до позову ПП "ІВК2", при цьому вказує, що у дійсності між сторонами досягнуто домовленість про поставку двох одиниць промислових в`язальних машин діаметром 15 та 19 дюймів, та, у подальшому, покупцем було додатково замовлено в`язальну машину моделі YTW-С 609/ВЗ, які (три машини) були повністю оплачені та, з урахуванням перерахунку курсових коливань долара США щодо погодженої у гривні вартості товару, у покупця існує переплата авансу.   
Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 у справі №922/1280/21: 
- у первісному позові відмовлено повністю; 
- зустрічний позов задоволено повністю; 
- стягнуто з ПП "ІВК2" на користь ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" 377680,35грн, з яких: 20093,08грн частина попередньої оплати (авансу); 57016,87грн 3% річних; 300570,40грн штрафної неустойки та 5670,00грн судового збору.
Не погодившись із вищевказаним рішенням, ПП "ІВК2" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 у справі №922/1280/21 та ухвалити нове судове рішення, яким первісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити; судові витрати за подання позову, апеляційної скарги та витрати на правову допомогу покласти на ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика". 
Крім того, в апеляційній скарзі ПП "ІВК2" просить викликати та допитати у якості свідка генерального директора Фірми "Трикотажне об`єднання" -         ОСОБА_1 , обґрунтовуючи таку необхідність тим, що працівниками цього підприємства проводились пусконалагоджувальні роботи обладнання у виробничих приміщеннях ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", проведення інструктажу співробітників фабрики щодо правил та специфіки роботи з виробничим обладнанням (в`язальними машинами діаметром 13, 15, 19 дюймів), яке було фактично поставлено позивачем та введено відповідачем в експлуатацію.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків місцевого суду обставинам справи. 
В обґрунтування своїх доводів, скаржник зазначає наступне:
1) Щодо порушення норм процесуального права зазначає таке:
- господарський суд першої інстанції всупереч вимог ст. 50 ГПК України не залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТОВ "Макотрейдіинг", яке здійснювало перевезення вантажу до відповідача - ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", та яке є перевізником за товарно-транспортною накладною; скаржник вважає, що прийняте у цій справі рішення вплине на права та інтереси цього підприємства з огляду на те, що у випадку задоволення зустрічного позову ПП "ІВК2" буде вимушене звертатись до ТОВ "Макотрейдіинг" з вимогою про повернення товару та грошових коштів за послуги перевезення виробничого обладнання;
- суд розглянув справу за відсутності доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи у судовому засіданні 10.08.2021, на якому було прийнято рішення у цій справі, а також безпідставно відмовив у задоволенні клопотання ПП "ІВК2" про призначення справи не раніше 16.08.2021, до якого було долучено докази поважності причин неявки представника у судове засідання;
2) Щодо неповного встановлення обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи скаржник вказує, що судом не було надано належної правової оцінки наданим позивачем до матеріалів справи доказам, якими підтверджується факт належного здійснення ним поставки обумовленого Договором №22/07-19 від 22.07.2019 виробничого обладнання на адресу ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", та з яких вбачається факт належного виконання ПП "ІВК2" своїх зобов`язань за цим договором, а саме:
-           товарно-транспортній накладній міжнародного зразку (CMR) №135075 від 03.03.2020, в якій зазначено номер UА100130/2020/705554, котрий відповідає номеру, що зазначений у митній декларації №UA100130/2020/705554 від 28.02.2020, чим підтверджується відповідність переліку замовленого відповідачем обладнання тому обладнанню, яке замовлялось відповідно до умов Договору купівлі-продажу обладнання №181019 від 18.10.2019;
- у вказаній товарно-транспортній накладній (CMR) №135075 від 03.03.2020 проставлений штамп підприємства перевізника - ТОВ "Твоя Логістика", а також міститься підпис і штамп одержувача - ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", чим підтверджується факт приймання покупцем (відповідачем за первісним позовом) замовленого ним вантажу;
-           митній декларації № UA100130/2020/705554 від 28.02.2020, яка у графі 31 містить відомості про товар та його опис обладнання - крошетна в`язальна машина MODEL YTW-С 609/ВЗ. Вага брутто (кг) у графі 35 митної декларації зазначена - 1314 кг, що повністю співпадає з відомостями графи товарно-транспортної накладної ТТН №135075 від 03.03.2020;
- скріншотам листування між сторонами через електронну пошту;
- відеозаписам листування між позивачем та відповідачем з мобільного застосунку "Вайбер" (з офіційного номера ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", який розміщений на сайті компанії);
- первинними бухгалтерськими документами за цим договором.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.09.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "ІВК2" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 у справі №922/1280/21, встановлено сторонам строк для подання відзиву, заяв, клопотань тощо та призначено справу до розгляду на 03.11.2021 о 14:15 год.
У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду 19.10.2021 ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення місцевого суду без змін. Загальна суть всіх доводів відповідача (за первісним позовом) зводиться до наступного: 
- доводи позивача про узгодження між сторонами саме такого переліку номенклатури виробничого обладнання, який визначений у доданій ПП "ІВК2" до позовної заяви Специфікації до Договору, та у якій міститься посилання на наступне обладнання: в`язальні машини діаметром 13 та 15 дюймів, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки такий додаток (специфікація) до договору не був підписаний між сторонами; у дійсності підприємство відповідача замовляло машини діаметром 15 і 19 дюймів, та, у подальшому, додатково замовило машину моделі YTW-С 609/ВЗ, що підтверджується наданими відповідачем (за первісним позовом) доказами та виходить з наступного;
- наданий позивачем рахунок-фактура №СФ-0000075 від 24.07.2019 також не підтверджує замовлення відповідачем в`язальної машини діаметром 13 дюймів, оскільки ПП "ІВК2" складено такий документ в односторонньому порядку та не надано до матеріалів справи доказів вручення цього документу в означеній редакції відповідачу;
- після підписання між сторонами Договору №22/07-19 від 22.07.2019 та Специфікації (Додатку №1 до договору) між сторонами було досягнуто письмової згоди щодо часткової зміни номенклатури товару, який буде поставлятись ПП "ІВК2", та щодо його нової вартості шляхом додавання ще однієї номенклатури товару - трикотажної машини моделі YTW-С 609/ВЗ, що підтверджується рахунком-фактурою №СФ-0000075 від 24.07.2019, яку відповідач отримав від позивача та якою керувався у господарських взаємовідносинах; згідно цієї письмової редакції рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019 між сторонами було досягнуто домовленість про поставку в`язальних машин діаметром 15 і 19 дюймів та трикотажної машини моделі YTW-С 609/ВЗ  на загальну суму 1762016,86грн;
- відповідач сплатив позивачу кошти у загальному розмірі 1671578,82грн, однак станом на момент подання зустрічного позову належним чином оформлений (відповідно до п.п. 4.4., 4.5 Договору) товар з товарно-транспортною накладною  так і не отримав;
- відповідач вважає, що у нього відсутній будь-який боргу перед позивачем за узгоджену номенклатуру товару за рахунком-фактурою №СФ-0000075 від 24.07.2019 за три види обладнання (в`язальні машини діаметром 15 і 19 дюймів та трикотажну машину моделі YTW-С 609/ВЗ), оскільки позивач протиправно ухиляється від свого обов`язку здійснити перерахунок вартості коливання курсу долара у сторону його зменшення відповідно до положень п. 3.5. Договору; дійсна ж вартість трьох одиниць саме того товару, який замовляв відповідач (за первісним позовом) після перерахунку курсу долара США складає 1651485,74грн, а тому у ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" наявна переплата авансу на суму 20093,08грн, яку останнє і просить стягнути з ПП "ІВК2" у зустрічному позові;
- посилання позивача (за первісним позовом) на те, що поставка товару була здійснена 02.03.2020 не підтверджені належними доказами, оскільки будь-яких видаткових накладних відносно трьох одиниць вказаного обладнання з підписом покупця між сторонами не оформлювалось та позивачем до матеріалів справи таких доказів не надано, а тому строк оплати за товар ще не настав взагалі; 
- відповідачем було направлено позивачу вимогу про здійснення фактичної поставки товару з належним оформленням видаткової накладної, однак вказану вимогу останнім було проігноровано, замовлене обладнання відповідно до умов договору поставлено не було, суму авансу не повернуто;
- відповідач акцентує увагу на тому, що позивачем не дотримано умов щодо передачі товару у власність покупця, не підтверджено дату точної передачі товару згідно товарної (видаткової) накладної, як це передбачено п. 4.2. Договору, та взагалі не підтверджено самого факту належної передачі обладнання;
- наданий позивачем до матеріалів справи доказ "CMR135312" не підтверджує факт передачі відповідачу обладнання, у тому числі в`язальної  машини діаметром 13 дюймів, оскільки копія цього доказу нечитабельна, зміст цього документу не дає можливості ідентифікувати під яким саме його розділом міститься печатка відповідача, яке саме майно отримано, яка його вартість; крім того, вказана CMR не відповідає законодавчим вимогам до документу первинного обліку, що унеможливлює будь-яке доказове і фактичне значення цього доказу; така невідповідність не дає можливості суду встановити чітке зазначення переданої номенклатури товару, його кількість та вартість;
- внаслідок нездійснення фактичної передачі товару з належно оформленими товарно-транспортними документами на виробниче обладнання ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" не може оприбуткувати поставлені ПП "ІВК2" в`язальні машини відповідно до вимог бухгалтерського обліку обладнання;
- інші докази позивача також не містять відомостей про те, що вантажовідправником є саме ПП "ІВК 2", яке саме обладнання передане, відсутня будь-яка належна ідентифікація обладнання, відсутні відомості про вартість обладнання, ціна без ПДВ, загальна сума з ПДВ;
- посилання скаржника на листи інших підприємств, якими нібито здійснювалась поставка товару та якими підтверджується ймовірний факт отримання ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" виробничого обладнання, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на відсутність у позивача та відповідача будь-яких договірних відносин з такими підприємствами.
20.10.2021 на адресу апеляційного суду від представника позивача (за первісним позовом) надійшла заява, в якій останній просить суд прийняти та долучити до матеріалів справи заяву свідка - генерального директора Фірми "Трикотажне об`єднання" ОСОБА_1.
20.10.2021 на адресу апеляційного суду від представника ПП "ІВК2" надійшло клопотання про витребування доказів, в якому останній просить постановити ухвалу про витребування у ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" доказу - оригіналу Додатку №1 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 з доповненнями.
29.10.2021 на адресу апеляційного суду від представника ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" надійшла заява про недотримання позивачем порядку та строків подання доказів, в якій останній заперечує проти прийняття до уваги нових доказів, що були подані позивачем до суду апеляційної інстанції.
01.11.2021 на адресу апеляційного суду від представника ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" надійшло клопотання про судові витрати, в якому останній просить суд стягнути з ПП "ІВК2" на свою користь витрати на професійну правничу/правову допомогу у сумі 27000,00грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2021 відмовлено у задоволенні клопотання ПП "ІВК2" про витребування у ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" доказів - оригіналу Додатку №1 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 з доповненнями; відмовлено у задоволенні клопотання ПП "ІВК2" про виклик та допит у якості свідка генерального директора Фірми "Трикотажне об`єднання" - ОСОБА_1 та заяви про прийняття та долучення до матеріалів справи заяви свідка - генерального директора Фірми "Трикотажне об`єднання" ОСОБА_1.; оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/1280/21 до  22.11.2021 о 15:00 год. 
Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гези Т.Д. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.
22.11.2021 на адресу апеляційного суду від ПП "ІВК2" надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання доказів та заява про приєднання до матеріалів справи доказів, в яких позивач просить поновити позивачу пропущений процесуальний строк для подання доказів, визнавши причини пропуску такого строку поважними, та долучити до матеріалів справи копії наступних документів: 
1) митної декларації UA 100130/2020/705549 (щодо оформлення машин круглов`язальні, з електронним управлінням для виробництва трикотажних полотен, з циліндром діаметром понад 165 мм - 13 дюймів, 15 дюймів, 19 дюймів);
2) пакувального листа від 17.12.2019 з описом крокетної в`язальної машини MODEL YTW-C609/B3 на одну машину (2 місця-упаковки, маса - 1314 кг), сформованим у країні Китай.   
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.11.2021 відмовлено у задоволенні заяв ПП "ІВК2" про поновлення процесуального строку на подання доказів та про приєднання до матеріалів справи нових доказів; оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/1280/21 до 08.12.2021 о 11:30 год.
Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.12.2021 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/1280/21 до   15.12.2021 о 14:15 год.; зобов`язано сторін надати на наступне судове засідання оригінали всіх документів, які подавались до суду першої інстанції для їх огляду, а також зобов`язано направити до апеляційного суду належним чином засвідчені копії цих документів.
13.12.2021 на адресу апеляційного суду від ПП "ІВК2" надійшла заява про долучення документів.
Дослідивши надані позивачем (за первісним позовом) копії документів, судом апеляційної інстанції встановлено, що ПП "ІВК2" у додатках до своєї заяви додано деякі копії документів, які не подавались ним до суду першої інстанції та місцевим судом не досліджувались, а тому враховуючи відсутність доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача, колегія суддів не приймає ці документи до розгляду. 
14.12.2021 на адресу апеляційного суду від ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" надійшла заява про забезпечення дотримання ч. 3 ст. 269 ГПК України.
Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/1280/21 до   19.01.2022 о 14:15 год.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 19.01.2022 представниця  позивача за первісним позовом (апелянта) підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову. 
Присутній у судовому засіданні 19.01.2022 представник відповідача за первісним позовом заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. 

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників позивача (апелянта) та відповідача, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 22.07.2019 між Приватним підприємством "ІВК2" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу обладнання №22/07-19, за умовами якого постачальник зобов`язався  поставити покупцю нове виробниче обладнання (надалі - товар), а покупець зобов`язався прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість (п. 1.1. Договору).
Найменування, кількість, асортимент, комплектність та ціна товару зазначається в Специфікації на кожну партію, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору).
Умови щодо пакування, комплектності, якості та гарантії товару визначено в Розділі 2 Договору. Так, у п. 2.4. Договору сторони погодили, що в разі виявлення покупцем під час приймання товару або протягом 10 (десяти) календарних днів з: моменту отримання товару на складі, недоліків щодо пакування товару (окрім випадків пошкодження лакування митними органами під час перевірки товару), невідповідності товару вимогам щодо комплектності, асортименту, якості, кількості, тощо, що передбачені сторонами в цьому Договорі, Специфікації або чинних нормативно-правових актах України, покупець має право відмовитись від приймання товару або якщо товар вже поставлений, повернути товар постачальнику за його рахунок, та вимагати повернення постачальником сплачених коштів за товар.
Після виявлення недоліків товару, які передбачені цим пунктом, покупець зобов`язаний зупинити приймання або роботу товару, та шляхом письмового та/або електронного повідомлення на електронну адресу постачальника, сповістити його про виявлені недоліки. В повідомленні зазначаються виявлені недоліки, місцезнаходження товару та час складання Акту виявлених недоліків. Постачальник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання електронного повідомлення від покупця, забезпечити присутність свого представника за адресом місцезнаходження товару, для складання сторонами Акту виявлених недоліків. За ініціативою будь-якої з сторін можливе залучення незалежної експертної організації для встановлення факту відповідності/невідповідності товару умовам даного договору, встановлення причин виходу товару з ладу та з будь-яких інших питань. Висновки такої експертизи є обов`язковими для сторін.
В разі не забезпечення постачальником присутності свого представника в передбачений строк, покупець самостійно складає акт виявлених недоліків товару, який буде достатнім підтвердженням недоліків товару.
У п. 3.1. Договору сторони визначили, що загальна ціна Договору складає загальну суму всіх поставок за цим Договором. Вартість Товару зазначається Сторонами в Специфікації. Всі ціни вказані в гривнях з урахуванням курсу міжбанку до долара США на 27.08.2019, що становить співвідношення: 1 USD = 25,75грн.
Порядок здійснення розрахунків за товар врегульовано розділом 3 Договору.
Відповідно до п. 3.4. Договору покупець сплачує 100% вартості кожної партії товару в наступному порядку:
-           25% вартості товару сплачується шляхом попередньої оплати, протягом 20 (двадцяти) робочих днів: моменту підписання сторонами Специфікації;
-           60% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) діб з моменту отримання повідомлення про готовність Товару до відвантаження виробником обладнання;
-            15% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) календарних днів з моменту повідомлення постачальником покупця про прибуття обладнання (товару) на митну територію України та його готовність до передачі покупцеві, що підтверджується відповідною коносаментом, засвідчена копія якої надається постачальником разом з повідомленням про готовність товару до митних процедур та передачі покупцеві.
За умовами п. 3.5. Договору передбачено, якщо курс гривні до долара на міжбанку зміниться більш ніж на 1% постачальник повинен перерахувати вартість обладнання з урахуванням коливань діючого, на день перерахування, комерційного курсу, а покупець повинен прийняти нову вартість та сплатити вказану вартість.
Умови та строки поставки закріплені у Розділі 4 Договору.
Так, згідно п. 4.1. Договору поставка товару здійснюється силами та за рахунок постачальника до складу покупця/вантажоодержувача, за адресою, визначеною сторонами в Специфікації. Товар, на момент поставки, повинен бути вільним від будь-яких обтяжень та прав третіх сторін, випущений у вільний обіг на митній території України зі сплатою усіх необхідних митних платежів та податків. На підтвердження вищенаведеного покупець може вимагати, а постачальник зобов`язаний надати на вимогу покупця будь-які документи, що посвідчують митне оформлення товару та сплату усіх необхідних митних платежів та податків.
Строк поставки товару, відповідно до п.4.2. Договору, складає 145 (сто сорок п`ять) календарних днів з моменту отримання постачальником суми попередньої оплати в розмірі 25%, відповідно до умов пункту 3.4. Договору. 
Датою поставки вважається дата фактичної передачі товару належним чином уповноваженому представникові покупця, що підтверджується відповідною товарною (видатковою) накладною, та очікується на січень 2020 року.
Згідно п. 4.3. Договору у випадку порушення постачальником строків поставки товару, покупець має право відмовитись від прийняття товару або встановити інші строки поставки.
          Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами оформленої належним чином товарної (видаткової) та/або товарно-транспортної накладної (п.4.4. Договору).
          Пунктом 4.5. Договору визначено, що разом з товаром, постачальник зобов`язаний передати покупцю наступні документи:
- товарну (видаткову) та/або товарно-транспортну накладну;
- інструкції з використання;
- сертифікат якості;
-           інші документи, що вимагаються відповідно до нормативно-правових актів України для такого товару. 
          Покупець має право не приймати Товар, який поставлений без документів, передбачених п. 4.5. цього Договору (п. 4.6. Договору).
За умовами п. 5.3., 5.4. Договору за порушення строків виконання зобов`язань згідно даного Договору, постачальник сплачує покупцю штрафну неустойку у розмірі 0,1% вартості товару, за кожний день прострочення. У випадку, якщо порушення строків поставки товару триває більше ніж 25 (двадцять п`ять) робочих днів. Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від отримання такого товару та вимагати від постачальника повернення сплачених за такий товар грошових коштів. У такому випадку, постачальник зобов`язаний повернути покупцеві сплачені ним за непоставлений товар грошові кошти протягом 7 (семи) днів з моменту отримання відповідної письмової вимоги від покупця.
В разі порушення постачальником своїх зобов`язань за договором, покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, повернути товар та вимагати повернення оплаченої суми.
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, в тому числі і щодо нарахування неустойки за цим Договором. Сторони домовилися, що у випадку, якщо кожна із сторін за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії даного Договору, не повідомить другу сторону про припинення його умов (розірвання), Договір вважається автоматично пролонгованим на наступний рік на тих же умовах.
Як також з`ясовано судом, до Договору сторонами укладено Додаток №1 - Специфікацію (а.с. 161, т.1), в якій погоджено поставку наступного обладнання:
- білизнова однофонтурна для тонкого полотна машина 15 діам х 28 класа х 30 систем (машина діаметром 15 дюймів);
- білизнова однофонтурна для тонкого полотна машина 19 діам х 28 класа х 38 систем (машина діаметром 19 дюймів).
Загальна вартість товару, згідно узгодженої сторонами специфікації, складає 1531629,00грн з ПДВ.
Звертаючись до господарського суду першої інстанції із первісним позовом, ПП "ІВК2" посилається на те, що сторонами було узгоджено Специфікацію (Додаток №1) до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 на поставку наступного товару: 
- жакардова круглов`язальна однофонтурна машина моделі HFJS, серійний №1908001 (діаметр 13 дюймів, 26 систем, 28 клас) виробництва "BUEN-KNIT";
- жакардова круглов`язальна однофонтурна машина моделі HFJS, серійний №1908002 (діаметр 15 дюймів, 30 систем, 28 клас) виробництва "BUEN-KNIT", на загальну суму - 1462252,50грн з ПДВ.
Позивач (за первісним позовом) також зазначає, що відповідачем у липні 2019 року було замовлено додаткове виробниче обладнання, а саме: жакардову круглов`язальну однофонтурну машину моделі HFJS, серійний №1910041 (діаметр 19 дюймів, 36 систем, 28 клас) виробництва "BUEN-KNIT" на суму - 754026,54грн з ПДВ, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями листування між сторонами з електронної пошти та електронного додатку для листування "Viber".
Отже, за доводами позивача, загальна вартість замовленого відповідачем товару (виробничого обладнання) складає - 2216279,04грн. 
З досліджених у справі доказів судом встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" у якості авансу за поставку обладнання здійснило на користь ПП "ІВК2" наступні перерахування грошових коштів:
- 26000грн, що підтверджується платіжним дорученням №1157 від 24.07.2019; 
- 26000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1162 від 26.07.2019; 
- 150000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1202 від 21.08.2019; 
- 50000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1251 від 09.09.2019;
- 700000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1441 від 16.12.2019; 
- 143000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1456 від 23.12.2019;
- 305000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №1547 від 18.02.2020 (а.с. 17-23, т.1). 
Всього відповідачем (за первісним позовом) було перераховано авансу на суму 1400000,00грн.
Також матеріалами справи підтверджується, що відповідачем було сплачено на користь позивача 271578,82грн за іншим правочином, що підтверджується платіжними дорученнями з призначенням оплати за договором від 19.10.2019, які, як пояснив відповідач містять помилку у призначенні платежу. Відповідач вважає, що такі платежі мають бути враховані як оплата за Договором №22/07-19 від 22.07.2019, оскільки останній направляв позивачу лист, яким просив зарахувати вказані платежі в рахунок оплати саме за цим Договором №22/07-19 від 22.07.2019, а позивач проти такого зарахування не заперечував.
Як вказує позивач, ним було виконано свої зобов`язання за договором та поставлено відповідачу всю партію замовленого останнім товару, яка складалась з трьох одиниць товару: виробничих в`язальних машин діаметром 13, 15 та 19 дюймів, а останнім, у свою чергу, замовлене виробниче обладнання прийнято без будь-яких зауважень чи претензій, що підтверджено: копією товарно-транспортної накладної міжнародного зразку - CMR №135312, в якій міститься підпис представника та відтиск печатки підприємства відповідача (а.с. 24, т.1); копією товаросупроводжувального документу судноплавної компанії  (LONG SAIL SHIPPING LINE S.A.) №177115 та пакувального листа (Packing List), де зазначено номер морського контейнера MAGU2312511, який прямував з країни походження Китаю на митну територію України (порт м. Одеси) з переліком обладнання, що перевозилось в контейнері, а також кількість замовлених місць для його розташування (а.с. 25-26, т.1); листом перевізника ТОВ "Макотрейдінг", а також листом підприємства, яка проводило пусконалагоджувальні роботи - Фірми "Трикотажне об`єднання", однак відповідач оплатив товар лише частково на суму 1400000,00грн, чим порушив умови договору. 
Отже, за доводами позивача (за первісним позовом), несплаченою залишилась сума заборгованості за Договором №22/07-19 від 22.07.2019 на суму 816279,04грн, які він просить стягнути з відповідача на свою користь. 
Також, у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань позивачем (за первісним позовом) нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати за період з березня 2020 по квітень 2021 у розмірі 61457,45грн та 3% річних за період з 02.03.2020 по 02.04.2021 у розмірі 26579,39грн.
Не погодившись із вищевикладеними обставинами та вважаючи, що саме позивач (за первісним позовом) неналежним чином виконував зобов`язання за Договором №22/07-19 від 22.07.2019, ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" звернулось до Господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою, в якій (з урахуванням уточнень) просило стягнути з ПП "ІВК2" на свою користь суму 377680,35грн, з яких: 20093,08грн частина попередньої оплати за Договором №22/07-19 від 22.07.2019, 57016,87грн 3% річних за користування грошовими коштами та 300570,40грн штрафної неустойки.
Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані тим, що згідно Специфікації обладнання (Додаток №1 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019) між сторонами була досягнута первісна письмова домовленість щодо продажу товару: 
- білизнова однофонтурна для тонкого полотна машина 15 діаметром х 28 класа х 30 систем (машина 15);
- білизнова однофонтурна для тонкого полотна машина 19 діаметром х 28 класа х 38 систем (машина 19).
У подальшому сторони досягли письмової згоди щодо часткової зміни номенклатури товару, який буде постачатись позивачем, зокрема було додано ще одну одиницю товару - трикотажної машини моделі YTW-С 609/ВЗ (машина YTW-С 609/ВЗ), а також щодо зміни вартості товару, який має поставити позивач. Зазначена зміна домовленості щодо асортименту товару оформлена у письмовій формі, а саме: рахунком-фактурою №СФ-0000075 від 24.07.2019, який було отримано відповідачем від позивача, і якою ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" керувалося у господарських взаємовідносинах з ПП "ІВК2".
На підставі рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019 між сторонами було досягнуто письмову домовленість щодо загальної номенклатури та вартості наступного товару: 
- в`язальна машина діаметром 15 дюймів, 28 кл, 30 систем - 1 шт (машина 15); 
- в`язальна машина діаметром 19 дюймів, 28 кл, 38 систем - 1 шт (машина 19); 
- трикотажна машина YTW-С 609/ВЗ - 1 шт (машина YTW-С 609/ВЗ). 
Всього ціна за три одиниць товару - вищевказані в`язальні машини складає 1762016,86грн з ПДВ.
ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" посилається на те, що ним було сплачено на користь ПП "ІВК2" 1400000,00грн з призначенням платежу згідно рахунку 75 від 24.07.2019, а також 271578,82грн з помилкою у назві реквізитів платежу по неукладеному між сторонами Договору №181019 від 18.10.2019 на поставку машини YTW-С 609/ВЗ, яку (машину), у подальшому, вирішено додати до номенклатури товару за Договором №22/07-19 від 22.07.2019 та рахунком 75. Тобто, покупцем сплачено за поставку обладнання загальну суму грошових коштів у розмірі 1671578,82грн (з урахуванням зміни призначення платежу за платіжними дорученнями від 18.10.2019 по неукладеному договору).
При цьому ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" вважає, що у нього відсутня будь-яка заборгованість перед ПП "ІВК2", а у дійсності наявна переплата за узгоджену номенклатуру з трьох одиниць обладнання, яке замовляв позивач (за зустрічним позовом), а також за порушення своїх зобов`язань щодо належного оформлення передачі товару та строків поставки ПП "ІВК2" має сплатити на його користь 3% річних за користування авансом та штрафну неустойку відповідно , що виходить з наступного:
- заявлені у зустрічному позові 20093,08грн є різницею між сумою всіх платежів ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", здійснених на користь ПП "ІВК2" (1671578,82грн) та перерахованою на підставі п. 3.5. Договору вартістю обладнання (з урахуванням зміни курсу долара США на міжбанківському ринку - вартість товару зменшилась на 110531,12грн, тобто з 1762016,86грн до 1651485,74грн);
- за безпідставне користування грошовими коштами (отриманим авансом у розмірі 1671578,82грн) ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" нарахувало та просило стягнути з ПП "ІВК2" 3% річних у розмірі 57016,87грн;
3) оскільки станом на момент подання цього зустрічного позову ПП "ІВК2" у відповідності до п.п. 4.4., 4.5. Договору товар ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" не передав, відповідних товарної (видаткової) або товарно-транспортної накладної оформлено не було, а тому позивач (за зустрічним позовом) вважає, що відповідач (за зустрічним позовом) порушив строки виконання своїх зобов`язань за договором, а відтак на підставі п.5.3. Договору повинен сплатити штрафну неустойку за період з 22.04.2020 по 21.10.2020 у розмірі 0,1% від вартості товару, за кожний день прострочення, що складає загальну суму 300570,40грн.
Як вже вказувалось вище, за результатом розгляду цієї справи Господарським судом Харківської області 10.08.2021 ухвалено оскаржуване рішення, яким: у первісному позові відмовлено повністю; зустрічний позов задоволено повністю;  стягнуто з ПП "ІВК2" на користь ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" 377680,35грн, з яких: 20093,08грн частина попередньої оплати; 57016,87грн 3% річних; 300570,40грн штрафної неустойки та 5670,00грн судового збору.
Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання саме ПП "ІВК2" своїх договірних зобов`язань, зокрема постачальник товар з фактичним оформленням передачі товару згідно видаткової накладної на користь покупця не передав. При цьому встановивши, що вартість товару, з урахуванням його перерахунку в порядку п. 3.5. Договору складає 1651485,74грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" щодо наявності у покупця переплати з авансу у розмірі, визначеному у зустрічній позовній заяві. Також, за висновком суду, нарахування штрафної неустойки відповідає положенням договору та здійснюється згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, починаючи з 22.04.2020 по 21.10.2020, а сума 3% річних перевірена судом та відповідає фактичним обставинам справи.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову з огляду на таке.
Щодо первісного позову, колегія суддів зазначає, що спір у цій частині виник з приводу наявності чи відсутності правових підстав для стягнення з ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" на користь ПП "ІВК2" заборгованості за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019 у розмірі 816279,04грн, а також 61457,45грн інфляційних втрат та  26579,39грн 3% річних за прострочення виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором.
Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).
Оцінивши зміст даного Договору купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019 з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін спору, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 ЦК України та ст.ст. 264 - 271 ГК України. 
До вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655 - 697 ЦК України).
Як встановлено ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.
Як визначено положеннями ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).
Згідно зі ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом (ст. 673 ЦК України).
Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вже зазначалось раніше, за умовами укладеного між сторонами Договору №22/07-19 від 22.07.2019 ПП "ІВК2" (постачальник) взяло на себе відповідальність поставити ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" (покупцю) нове виробниче обладнання (п.1.1. Договору). 
Строк поставки товару складає 145 (сто сорок п`ять) календарних днів з моменту отримання постачальником суми попередньої оплати в розмірі 25%, відповідно до умов п. 3.4. Договору (п.4.2. Договору). 
Датою поставки вважається дата фактичної передачі товару належним чином уповноваженому представникові покупця, що підтверджується відповідною товарною (видатковою) накладною, та очікується на січень 2020 року.
Разом з тим, умовами договору сторони також визначили, що найменування, кількість, асортимент, комплектність та ціна товару зазначається в Специфікації на кожну партію, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору).
Обґрунтовуючи первісний позов, ПП "ІВК2" посилається на те, що перелік, кількість та ціну обладнання сторонами було узгоджено в Специфікації, яка є Додатком №1 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 на поставку наступного товару: 
- жакардова круглов`язальна однофонтурна машина моделі HFJS, серійний №1908001 (діаметр 13 дюймів, 26 систем, 28 клас) виробництва "BUEN-KNIT" (машина 13);
- жакардова круглов`язальна однофонтурна машина моделі HFJS, серійний №1908002 (діаметр 15 дюймів, 30 систем, 28 клас) виробництва "BUEN-KNIT", на загальну суму - 1462252,50грн з ПДВ (машина 15).
Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження замовлення саме такого переліку товару ПП "ІВК2" до матеріалів справи надає Специфікацію до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 (а.с. 15, т.1), яка підписна представником та скріплена печаткою лише ПП "ІВК2" в односторонньому порядку. Однак, зі сторони покупця - ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" підпис представника та відтиск печатки підприємства відсутній.
Колегія суддів не може погодитись з доводами позивача (за первісним позовом) про те, що відповідачем було замовлено саме такий перелік товару, який зазначений у цій специфікації, зокрема включаючи виробничу в`язальну машину діаметром 13 дюймів.
Суд зазначає, що додаток до договору - це документ, який містить доповнення, уточнення, додаткові роз`яснення, пояснення умов договору, перелік конкретних товарів, послуг тощо. Тобто додаток до договору - це документ, який уточнює або більш детально розкриває зміст договірних умов, а також являється невід`ємною частиною договору, на яку поширюються умови договору.
У п. 6.1. Договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими на те сторонами.
Отже, необхідною передумовою поставки товару є обов`язкове погодження специфікації за згодою сторін шляхом її підписання обома сторонами, оскільки у протилежному випадку такі домовленості не набирають чинності. 
Факт не підписання ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" такої редакції Специфікації, яка надана позивачем до матеріалів справи, із переліком обладнання: в`язальні машини діаметром 13 та 15 дюймів, свідчить про недосягнення сторонами у такий спосіб умов щодо найменування, кількості та ціни такої партії товару, а тому такий документ не є та не міг бути для ПП "ІВК2" підставою для поставки такого обладнання, зокрема машини діаметром 13 дюймів, а також не є підставою для заявлення позивачем вимог щодо оплати відповідачем такого товару, оскільки визначені у такій Специфікації умови щодо найменування, кількості та ціни товару, що підлягає поставці, не носять обов`язкового характеру, тому й не породжують юридичних наслідків для сторін. А суд, у свою чергу, не має права втручатися у господарську діяльність підприємств та примушувати їх до дій (зокрема оплатити товар, який відповідач фактично не погоджував та не замовляв), вчинення яких не є обов`язковим для них (ч. 2 ст. 14 ЦК України).
В апеляційній скарзі ПП "ІВК2" посилається на те, що замовлення ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" в`язальної машини діаметром 13 дюймів підтверджується роздруківками листування між сторонами з електронної пошти та мобільного додатку "Viber". 
Позивачем надано до матеріалів справи роздруківку з його електронної пошти та фотокопії листування з мобільного додатку "Viber" як доказ на підтвердження замовлення відповідачем в`язальної машини діаметром 13 дюймів (а.с.40-53, т.2).
Судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 96 ГПК України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Отже, саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.
Надана відповідачем роздруківка з електронної пошти та фотокопії листування з мобільного додатку не є належними доказами замовлення відповідачем товару, оскільки відсутні докази підписання цього листа електронним цифровим підписом відповідача.
При цьому відсутність електронного цифрового підпису на електронному доказі свідчить про те, що зміст такого документа не захищений від внесення правок та викривлення інформації. 
Більш того, за умовами укладеного між сторонами договору погоджено чітку форму в якій має відбуватись замовлення покупцем виробничого обладнання, а саме: письмова форма - шляхом підписання специфікації до договору, а не будь-яке листування.
Щодо доводів позивача про те, що замовлення відповідачем в`язальної машини діаметром 13 дюймів підтверджується показаннями свідка - директора Фірми "Трикотажне об`єднання", якою проводились пусконалагоджувальні роботи такого обладнання, то колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні та позивачем не надано доказів на підтвердження того, що Фірма "Трикотажне об`єднання" перебуває або перебувала у будь-яких договірних відносинах з учасниками даного спору - з ПП "ІВК2" або ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика".
Позивачем не надано документального підтвердження тих обставин, яким саме чином зазначена Фірма "Трикотажне об`єднання" пов`язана з учасниками даного судового процесу, та які саме обставини директор цього підприємства  може підтвердити, зокрема, які його показання суперечать наявним у справі доказам та встановлених судом першої інстанції обставин (фактів).   
Разом з тим, ч. 2 ст. 87 ГПК України передбачено, що на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.
Поряд з викладеним, в силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Так, додаткові докази приймаються лише у виняткових випадках, а саме в разі якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Наведена вище норма процесуального законодавства пов`язує можливість прийняття додаткових доказів у разі їх існування на момент розгляду справи в суді першої інстанції.
У той же час заява свідка  від 20.10.2021, яку позивач просить долучити до матеріалів справи на стадії апеляційного перегляду справи була складена вже після прийняття оскаржуваного рішення місцевого господарського суду від 27.05.2021, що унеможливлює її долучення до матеріалів справи та наданням апеляційним судом вказаному документу відповідної оцінки.
Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття до уваги доказів позивача, наданих на підтвердження замовлення відповідачем саме такого обладнання, зокрема в`язальної машини діаметром 13 дюймів, про яку зазначено у Специфікації до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 (а.с. 15, т.1),  підписаної ПП "ІВК2" в односторонньому порядку, оскільки такий перелік обладнання, як було вище встановлено судом, не був узгоджений між сторонами. 
Натомість, матеріали справи свідчать про те, що ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" долучило до свого відзиву на позовну заяву Специфікацію, яка є Додатком №1 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 та яка підписана між обома сторонами правочину (а.с. 161, т.1). 
Із змісту цієї Специфікації вбачається, що між сторонами було досягнуто домовленість щодо поставки наступного обладнання: 
- білизнова однофонтурна для тонкого полотна машина 15 діам х 28 класа х 30 систем (машина 15);
- білизнова однофонтурна для тонкого полотна машина 19 діам х 28 класа х 38 систем (машина 19).
Загальна вартість узгодженого товару складає 1531629,00грн з ПДВ.
В процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідач посилався на те, що після підписання сторонами Специфікації (Додаток №1) до Договору №22/07-19 від 22.07.2019 (із переліком обладнання: в`язальні машини діаметром 15 та 19 дюймів) між постачальником та покупцем була досягнута письмова домовленість щодо зміни номенклатури товару, який буде постачатись ПП "ІВК2" з Китаю, шляхом додавання однієї трикотажної машини моделі YTW-С 609/ВЗ та зміни вартості. Такі зміни щодо асортименту товару були погоджені між сторонами у письмовій формі на підставі рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019, яку було отримано відповідачем від позивача, і якою ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" керувалося в господарських взаємовідносинах.
Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що на підтвердження зміни замовленої партії товару відповідач надав до матеріалів справи копію рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019 (а.с. 163, т.1), з якого вбачається, що ПП "ІВК2" було виставлено ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" рахунок на оплату трьох одиниць наступного обладнання: в`язальних машин діаметром 15 і 19 дюймів, а також машини моделі YTW-С 609/ВЗ; на загальну суму1762016,86грн. 
У свою чергу, позивач надав до матеріалів справи свою редакцію цього ж рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019, в якому міститься перелік обладнання: в`язальні машини діаметром 13 та 15 дюймів; загальна ціна товару  1462252,50грн.
Сторони цього спору, як позивач, так і відповідач, вважають, що саме їх редакцію рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019 слід брати судом до уваги, та саме таким доказом підтверджується асортимент та вартість замовленого покупцем товару.
Судова колегія апеляційної інстанції констатує, що сторонами цього спору  надано до матеріалів справи копію одного й того ж документу - рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019, який містить різний перелік виду, кількості та ціни товару, тобто такий документ містить суперечливу інформацію.
Водночас суд апеляційної інстанції не може погодитись як з доводами позивача щодо замовлення покупцем в`язальної машини діаметром 13 дюймів, що  підтверджується саме його редакцією рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019, так і з доводами відповідача відносно того, що на підставі саме його редакції рахунку №СФ-0000075 від 24.07.2019 між сторонами була досягнута домовленість щодо зміни номенклатури товару, а саме щодо остаточного визначення замовлення в`язальних машин діаметром 15 і 19 дюймів, та машини моделі YTW-С 609/ВЗ, оскільки:
по-перше, рахунок-фактура це документ, на підставі якого оплачуються отримані товари чи послуги відповідно до вказаних умов договору, а також, за своїм призначенням такий документ не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер;
по-друге, як вже вказувалося раніше, за умовами укладеного між сторонами договору було передбачено відповідну форму замовлення покупцем товару, а саме: найменування, кількість, асортимент, комплектність та ціна зазначається в Специфікації на кожну партію, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору). 
Тобто, на підставі рахунку-фактуру апріорі не могло відбуватись замовлення товару, оскільки договором передбачено необхідність оформлення саме Специфікації.
Отже, суд апеляційної інстанції виходить з того, що за домовленістю сторін погодження замовлення покупцем відповідного виду обладнання та його ціна відбувалось на підставі відповідної Специфікації до Договору, а не на підставі рахунку-фактури, яка не є первинним документом та носить лише інформаційний характер.
Колегія суддів також враховує, що за умовами Договору №22/07-19 від 22.07.2019 не передбачено можливості вносити зміни до переліку товару на підставі будь-яких рахунків-фактур, а в силу його п.6.3. всі зміни до цього Договору повинні відбуватись виключно за згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору.   
Будь-яких додаткових угод, які б свідчили про те, що сторони за взаємною згодою погодили замовлення покупцем за цим договором в`язальної машини діаметром 13 дюймів, як зазначає позивач, або машини моделі YTW-С 609/ВЗ, як вважає відповідач, матеріали справи не містять та сторонами таких доказів не надано. 
За встановлених обставин та наведених вище висновків суду колегія суддів вважає, що замовлений покупцем вид та ціна товару були погоджені між сторонами саме у Специфікації, яка є Додатком №1 до Договору №22/07-19 від 22.07.2019, підписаній між обома сторонами (а.с.161, т.1), в якій визначено перелік обладнання: в`язальні машини діаметром 15 та 19 дюймів за ціною 1531629,00грн з ПДВ.
З наявних в матеріалах справи платіжних доручень (а.с. 17-21, т.1) вбачається, що 25% авансу було перераховано ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" 16.12.2019, отже 145 календарних днів з моменту перерахування авансу покупцем закінчуються 09.05.2020, та саме до цієї дати (включно) ПП "ІВК2" було зобов`язано поставити замовлений товар.
Надаючи оцінку доводам сторін щодо факту здійснення чи нездійснення поставки обумовленого договором товару, з урахуванням встановлених судом розбіжностей в одних і тих самих документах, які надаються учасниками судового процесу, колегія суддів вважає за необхідне звернутись до стандарту доказування "вірогідність доказів", який, на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
З досліджених у справі доказів судом апеляційної інстанції встановлено, а також визнається сторонами спору, що замовлений ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" товар постачався ПП "ІВК2" із заводу виробника країни походження Китаю. Для перевезення замовленого товару ПП "ІВК2" було залучено перевізника - ТОВ "Макотрейдінг" та між цими сторонами склалися правовідносини щодо транспортного експедирування та перевезення спірного виробничого обладнання з морського порту в м.Одеса до точки призначення - адреси підприємства ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" у м.Харкові автомобільним транспортом.
Згідно з положеннями ст. 909 ЦК України та ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується укладенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.
За змістом ч. 2 ст. 908 ЦК України, що кореспондується з вимогами ч.5 ст. 307 ГК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Пунктом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 (далі Правила), визначено, що вантаж - це всі предмети з моменту прийняття для перевезень до здачі одержувачу вантажу.
Пунктом 11.1. Правил визначено, що документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна (ТТН). В міжнародних автомобільних перевезеннях таким документом є CMR - міжнародна автомобільна накладна, яка є товарно-транспортною накладною, що застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях і використовується у країнах, які приєднались до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.
Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення (ч. 13 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").
При цьому, відповідно до ч. 1 та 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
З урахуванням вищенаведених приписів законодавства колегія суддів зазначає, що міжнародна автомобільна накладна (CMR) є саме товарно-транспортною накладною, яка використовується при міжнародних автомобільних перевезеннях, та є первинним документом, який фіксує надання господарської операції та підтверджує факт надання транспортно-експедиційних послуг.
Як також з`ясовано апеляційним судом, на виконання укладеного між ПП "ІВК2" та ТОВ "Макотрейдінг" договору перевізник прийняв вантаж (контейнер MAGU2312511) для його доставки у м.Харків до точки призначення та здійснив поставку товару, що підтверджується товарно-транспортною накладною міжнародного зразку (CMR) №135312, з якої вбачається, що відправником вантажу є GUANZHOU BUEN-KNIT, отримувач - ПП "ІВК2", перевізник - ТОВ "Макотрейдінг", вантаж був отриманий представником ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" (а.с. 24, т.1).
При цьому в матеріалах справи міститься копія коносаменту №177115 на перевезення (фрахтування) товару з Китаю, виданий безпосереднім перевізником товару морським транспортом (LONG SAIL SHIPPING LINE S.A. LIMITED) (а.с. 25. т.1), з якого вбачається вміст контейнеру MAGU2312511, а саме: AUTOMATIC HIGH SPEED BODY SIZE SINGLE JERSEY; ELECTRONIC JACQUARD CIRCULAR; KNITTING MACHINE, а також вага такого обладнання 4600кг.
Для перевезення вказаного обладнання заводом виробником обладнання Quanzhou Buen-knit Machinery Co. Limited  додано до коносаменту пакувальний лист (Packing list) від 05.01.2020, в якому міститься перелік обладнання, яке прямувало з країни виробника Китаю до митної території України (морський порт у м.Одеса) на замовлення ПП "ІВК2", опис обладнання та вага якого повністю відповідає даним, що містяться на коносаменті №177115 на перевезення контейнеру MAGU2312511.
Оцінюючі надані докази, судова колегія зауважує, що перелік виробничого обладнання, яке складає вміст контейнеру MAGU2312511, та було відправлене із заводу виробника у країні походження Китаї, у повній мірі відповідають вмісту того обладнання, яке перевозилось (фрахтувалось) перевізником товару морським транспортом до митної зони України та з морського порту у м. Одеса прямувало до м.Харкова шляхом надання ПП "ІВК2" перевізником - ТОВ "Макотрейдінг" транспортно-експедиційних послуг, а отже судом встановлено, що ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" було отримано замовлене виробниче обладнання.
У свою чергу, підписання та проставлення печатки підприємства покупцем (відповідачем) у графі 24 (отримувач вантажу) товарно-транспортної накладної міжнародного зразку (CMR) №135312, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам ст. 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, за умови прийняття товару, є підставою виникнення у відповідача обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.
Доводи відповідача про те, що з нечитабельної копії CMR неможливо встановити у якій саме графі міститься підпис та печатка ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" та який саме товар перевозився, до уваги судом апеляційної інстанції не приймаються, оскільки Конвенцією про договір міжнародного транспорту закріплено типову форму такої ТТН, зокрема у графі 24 має бути проставлений підпис фактичного отримувача.
Щодо переліку обладнання, який зазначений у CMR, то суд зауважує, що наданими до матеріалів справи доказами позивача підтверджується поставка відповідачу трьох видів обладнання - в`язальних машин, загальні ідентифікуючи ознаки яких відповідають опису товару, що зазначений у товаросупроводжувальних документах з заводу виробника в країні походження. Натомість, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на спростування доказів позивача щодо отримання ним товару, зокрема не було документально підтверджено того, що ж саме ним було отримано за спірною ТТН та не зазначено про отримання будь-якого іншого обладнання, аніж того, яке він замовляв згідно умов договору. 
При цьому, судова колегія відзначає, що відповідно до п. 2.4. Договору в разі виявлення покупцем недоліків товару, невідповідності товару вимогам щодо комплектності, асортименту, якості, кількості, тощо, що передбачені Специфікації до Договору покупець має право відмовитись від прийняття такого товару; а за умовами п.4.6. Договору покупець має право не приймати товар, який поставлений без документів, передбачених п.4.5. цього Договору. Також, за умовами п. 2.4. Договору передбачено право покупця у випадку невідповідності товару умовам договору або у разі виявлення недоліків товару на скласти Акт виявлених недоліків.
Водночас, досліджені судом обставини справи свідчать про те, що покупець в порядку п.п. 2.4., 4.6. Договору не відмовився від прийняття товару, наприклад у зв`язку з невідповідністю товару вимогам щодо комплектності, асортименту, якості, кількості, тощо, а також не висловлював будь-яких письмових заперечень  щодо переліку товаросупроводжувальних документів (п.4.5. Договору), будь-яких актів з приводу невідповідності товару умовам Договору не складав. 
Натомість покупець прийняв поставлене обладнання без будь-яких зауважень чи застережень, проставивши підпис представника та печатку ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" на спірній CMR.     
Таким чином, надана позивачем копія товарно-транспортної накладної міжнародного зразку (CMR) №135312, на якій міститься підпис представника та відтиск печатки ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" є належними та допустимими доказами надання перевізником - ТОВ "Макотрейдінг" послуг з організації перевезення замовленого вантажу, зміст якої, зокрема, відмітка у графі 24 CMR свідчить про доставку вантажу та отримання його вантажоотримувачем на вказаній вище товарно-транспортній накладній міжнародного зразку (CMR) №135312, що дає суду апеляційної інстанції підстави вважати виконаними обов`язки експедитора з прийняття вантажу до перевезення та передачі вантажу вантажоотримувачу. 
Також, аналіз інформації з товаросупроводжувальних документів, які видавались заводом виробником обладнання у країні походження Китаї дають змогу суду ідентифікувати вміст контейнеру MAGU2312511, який перевозився перевізником - ТОВ "Макотрейдінг" за ТТН (CMR) №135312, а саме: встановити, що ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" отримало саме три одиниці виробничого обладнання - в`язальних машин виробництва фірми BUEN-KNIT.
У свою чергу, відповідачем до матеріалів справи не надано будь-яких належних та допустимих доказів ані на підтвердження відмови від прийняття такого товару, ані щодо того, що поставлений товар не відповідав умовам договору, тобто було поставлено будь-яке інше обладнання, аніж те, що він замовляв. 
При цьому обставини щодо отримання спірного виробничого обладнання відповідачем і не заперечується. Так, у судових засіданнях апеляційного суду присутній представник відповідача надав свої пояснення відносно того, що поставлений позивачем товар знаходиться на території підприємства ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", однак відповідач не має можливості його оприбуткувати та обліковує його на позабалансовому рахунку підприємства у зв`язку з ненаданням ПП "ІВК2" товарної (видаткової) накладної.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає неправомірною відмову відповідача оплатити поставлений відповідачем товар з наведених вище підстав - ненадання ПП "ІВК2" товарної (видаткової) накладної, оскільки:
по-перше, відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 міжнародна автодорожня ТТН типової форми CMR застосовується у міжнародних перевезеннях і є первинним доказом укладення договору перевезення;
по-друге згідно ст.6 Конвенції вантажна накладна містить дані, до яких Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" висуває вимоги як до первинного документу, тобто спірна CMR і є саме тією товарно-транспортною накладною, яку відповідач вимагає від позивача;
по-третє, ст. 5 Конвенції передбачено, що вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником; тобто, відповідачу повинен був видаватись один примірник  CMR №135312, який наявний у його розпорядження; навіть у разі відсутності такого примірника відповідач мав право не приймати, але прийняв поставлений товар;
по-четверте, як вказувалось раніше, у випадку відсутності будь-якого товаросупроводжувального документу, які визначені п. 4.5. Договору, відповідач мав право не приймати товар або скласти відповідний Акт, однак все ж таки товар ним було прийнято без зауважень до вмісту його документації, відповідного акту останнім складено не було. 
Колегія суддів зазначає, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі - продажу не встановлено інший строк оплати. Відтак обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи ст. 692 ЦК України) виник з моменту прийняття ним товару.
Приймаючи до уваги встановлені вище обставини справи, а саме: щодо погодження між сторонами в специфікації поставки товару у складі двох одиниць виробничого обладнання (в`язальних машин діаметром 15 та 19 дюймів) на загальну суму 1531629,00грн; факт здійснення позивачем поставки товару до складу відповідача - шляхом надання транспортно-експедиційних послуг перевізником, що підтверджено товарно-транспортною накладною міжнародного зразку CMR, яка  являється саме первинним документом бухгалтерського обліку та належним доказом на підтвердження здійснення господарської операції; а також факт прийняття відповідачем поставленого товару без будь-яких зауважень, які б узгоджувались з умовами договору та відповідали вимогам чинного законодавства; часткову оплату поставленого товару на суму 1400000,00грн; колегія суддів вважає наявність основної заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 131629,00грн обґрунтованою та підтвердженою належними доказами, а первісні позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог за первісним позовом про стягнення інфляційних втрат за період з березня 2020 по квітень 2021 у розмірі 61457,45грн та 3% річних, нарахованих за період з 02.03.2020 по 02.04.2021 у розмірі 26579,39грн, колегія суддів виходить з такого.
Згідно з ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, п. 3.4. Договору сторони передбачили відповідний поетапний розрахунок сплати покупцем повної вартості кожної партії товару в наступному порядку:
-           25% вартості товару сплачується шляхом попередньої оплати, протягом 20 (двадцяти) робочих днів : моменту підписання сторонами Специфікації;
-           60% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) діб з моменту отримання повідомлення про готовність Товару до відвантаження виробником обладнання;
-            15% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) календарних днів з моменту повідомлення постачальником покупця про прибуття обладнання (товару) на митну територію України та його готовність до передачі покупцеві, що підтверджується відповідною коносаментом, засвідчена копія якої надається постачальником разом з повідомленням про готовність товару до митних процедур та передачі покупцеві.
Разом з тим, позивачем до матеріалів справи не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач порушив порядок сплати грошових коштів, визначений цим пунктом договору та несвоєчасно здійснив яку-небудь конкретну частину платежу (у відповідному відсотку) за поставку товару.
В матеріалах справи відсутні повідомлення постачальником покупця про готовність товару до відвантаження виробником обладнання та прибуття обладнання (товару) на митну територію України, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити обставини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати частини (відповідного відсотка) вартості партії товару. 
При цьому, судом апеляційної інстанції досліджено надану позивачем товарно-транспортну накладна міжнародного зразку (CMR) №135312, на якій міститься підпис представника та відтиск печатки ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" про отримання товару, та встановлено, що у графі 24 представник відповідача не зазначив дати отримання вантажу.
У судових засіданнях апеляційної інстанції головуючим суддею та членами колегії представникам позивача та відповідача ставились запитання щодо конкретної дати отримання товару за вказаною CMR, однак представники такої дати не зазначили.
Представниця позивача у судових засіданнях посилалась на те, що поставка товару відбулась приблизно на початку березня 2020 року, однак чіткої відповіді не надала, будь-яких доказів на підтвердження дати поставки до матеріалів справи в процесі розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не долучено.
За позицією відповідача  такий товар у відповідності до умов договору взагалі поставлений не був з огляду на ненадання ПП "ІВК2" належної товарної (видаткової) накладної.
У зв`язку з тим, що відповідні підтверджуючі докази сторонами не надано та в судових засіданнях про конкретну дату представниками не зазначено, тому у суду апеляційної інстанції відсутня можливість встановили конкретну дату поставки товару, відтак колегія суддів не може вважати як те, що відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і щодо обґрунтованості періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму такої оплати.
Наведене дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.
Щодо зустрічного позову, судовою колегією з`ясовано наступне. 
Звертаючись до господарського суд першої інстанції із зустрічним позовом, ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" посилалось на те, що у нього відсутня будь-яка заборгованість перед ПП "ІВК2", а у дійсності наявна переплата за узгоджену номенклатуру з трьох одиниць обладнання, яке замовляв позивач (за зустрічним позовом).
Заявлені у зустрічному позові до стягнення 20093,08грн є різницею між сумою всіх платежів ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", здійснених на користь ПП "ІВК2" (1671578,82грн) та перерахованою на підставі п. 3.5. Договору вартістю обладнання (з урахуванням зміни курсу долара США на міжбанківському ринку - вартість товару зменшилась на 110531,12грн, тобто з 1762016,86грн до 1651485,74грн).
Надаючи оцінку вказаним доводам щодо підстав для зміни ціни двох одиниць виробничого обладнання, визначеній у специфікації до договору, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
Так, у ч. 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.
Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України).
Згідно з ч.2 ст. 198 ГК України грошові зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов`язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.
Отже, за загальним правилом зобов`язання має бути виражене і підлягає оплаті у гривнях, водночас сторони мають право визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті, а також з метою визначення суми, що підлягає сплаті у гривні, погодити порядок перерахунку суми платежу у гривні пропорційно до зміни курсу гривні до іноземної валюти.
Визначення в договорі валютного еквівалента вартості товарів не є встановленням динамічної ціни в договорі. Виходячи із змісту норми, що закріплена у ч. 3 ст. 691 ЦК України, динамічною є ціна товару, яка підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо).
Натомість, така умова договору, в якій сторони погоджують, яким чином коригуватиметься грошова сума по відношенню до валюти, яку сторони обрали як оціночний еталон у разі зміни курсу, є "валютним застереженням".
Апеляційним господарським судом встановлено, що у договорі сторони погодили визначення вартості товару сторонами в Специфікації. Всі ціни вказані в гривнях з урахуванням курсу міжбанку до долара США на 27.08.2019, що становить співвідношення: 1 USD = 25,75грн.
Як вказувалось раніше, порядок здійснення розрахунків за товар врегульовано п. 3.4. Договору, а саме: покупець сплачує 100% вартості кожної партії товару в наступному порядку:
-           25% вартості товару сплачується шляхом попередньої оплати, протягом 20 (двадцяти) робочих днів : моменту підписання сторонами Специфікації;
-           60% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) діб з моменту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження виробником обладнання;
-            15% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) календарних днів з моменту повідомлення постачальником покупця про прибуття обладнання (товару) на митну територію України та його готовність до передачі покупцеві, що підтверджується відповідною коносаментом, засвідчена копія якої надається постачальником разом з повідомленням про готовність товару до митних процедур та передачі покупцеві.
За умовами п. 3.5. Договору передбачено, якщо курс гривні до долара на міжбанку зміниться більш ніж на 1% постачальник повинен перерахувати вартість обладнання з урахуванням коливань діючого, на день перерахування, комерційного курсу, а покупець повинен прийняти нову вартість та сплатити вказану вартість.
З урахуванням аналізу п.3.5 в системному зв`язку з п. 3.4. цього Договору, колегія суддів вважає, що за умовами погодженої у договорі формули сторони визначили, що перегляд (перерахунок) платежу у гривні може мати місце у разі подорожчання або здешевлення іноземної валюти більш ніж на 1% відносно національної на дату здійснення кожного платежу у порядку оплати 100% вартості товару трьома окремими частинами, а саме: по 25%, 60% та 15%.
Тобто, такий перерахунок курсу долара США до гривні повинен здійснюватись саме на момент виникнення у покупця обов`язку здійснити оплату однієї з трьох частин платежів.
При цьому такий перерахунок повинен здійснюватись не щодо кожної безсистемної оплати (платежів, які не відповідають порядку оплат за договором), а лише у комплексі за кожну окрему з трьох частин платежу.
При цьому п. 3.4. Договору передбачено чіткий порядок проведення покупцем оплат частинами 25%, 60% та 15% від повної вартості товару, а саме в залежності від:  1) 25% вартості товару після підписання специфікації; 2) 60% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) діб з моменту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження виробником обладнання; 3) 15% вартості товару сплачується протягом 2 (двох) календарних днів з моменту повідомлення постачальником покупця про прибуття обладнання (товару) на митну територію України
З досліджених у справі платіжних доручень, за якими відповідач сплачував на користь позивача 1400000,00грн за договором, суд апеляційної інстанції встановив, що такі платежі здійснювались без системного дотримання порядку та умов, встановлених п. 3.4. Договору.
Так, матеріалами справи підтверджується, що специфікація до договору була підписана 22.07.2019, а 25% відсотків відповідач сплатив лише 16.12.2019, тобто з порушенням умов договору, що підтверджується платіжними дорученнями №1162 від 26.07.2019, №1202 від 21.08.2019, №1251 від 09.09.2019, №1441 від 16.12.2019.
При цьому, оскільки відповідачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження конкретної дати отримання ним повідомлення постачальника про готовність товару до відвантаження виробником обладнання (пп.2 п. 3.4. Договору), відтак суд не може дійти висновку про обґрунтованість підстав для розрахунку курсу долару США на міжбанку саме в ті дати платежу (безсистемні), в які відповідач не мав обов`язку сплатити 60% вартості товару. 
Також, за відсутності документального підтвердження моменту повідомлення постачальником покупця про прибуття обладнання (товару) на митну територію України (пп.3 п. 3.4. Договору), суд не може погодитись з доводами та розрахунком відповідача щодо зміни ціни товару та конвертації в долари сум платежів, здійснених відповідачем в гривні, саме в ті дати, у які не виникало у покупця обов`язку сплатити 15% від загальної вартості товару.
Тобто, оскільки відповідач не дотримався порядку оплат, який визначений у п.3.4. Договору, суд апеляційної інстанції не може встановити точну дату, в яку має здійснюватись перерахунок вартості товару з урахуванням змін курсу долара США на перерахунок у гривні. 
За відсутності належних та достовірних доказів настання у відповідача обов`язку та оплати ним загальної вартості товару трьома часинами (25%, 60% та 15% в залежності від повідомлень постачальника) відповідно до  п. 3.4. Договору, суд апеляційної позбавлений самостійної можливості встановити точний курс долара США на міжбанку на відповідну дату платежу, а відповідачем таких доказів надано не було, тому наявні підстави для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення 20093,08грн, які відповідач вважає переплатою, виходячи із розрахунку на підстав п.3.5. Договору.
Щодо зустрічних позовних вимог ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" про стягнення з ПП "ІВК2" 3% річних у розмірі 57016,87грн за безпідставне користування авансом та 300570,40грн штрафної неустойки за несвоєчасну поставку товару, нарахованої у розмірі 0,1% від вартості товару, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Пунктами 5.3., 5.4. Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язань згідно даного Договору, постачальник сплачує покупцю штрафну неустойку у розмірі 0,1% вартості товару, за кожний день прострочення. У випадку, якщо порушення строків поставки товару триває більше ніж 25 (двадцять п`ять) робочих днів.
Як вказувалось вище, 25% авансу було перераховано ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" 16.12.2019, а тому 145 календарних днів з моменту перерахування авансу покупцем закінчуються 09.05.2020, та саме до цієї дати (включно) ПП "ІВК2" було зобов`язано поставити замовлений товар.
Як було встановлено судом, позивач здійснив поставку обладнання, яке відповідач прийняв без зауважень. Точну дату поставки з CMR встановити неможливо, оскільки у графі 24 під підписом та печаткою ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" відсутня відмітка отримувача про дату фактичного отримання товару.
Також, в процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції присутні представники учасників спору точної дати поставки товару не зазначили, будь-яких доказів на підтвердження таких обставин не надали. 
За обставин не підтвердження учасниками справи точної дати поставки товару та відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що поставка товару відбулась з порушенням умов договору, тому суд апеляційної інстанції не може самостійно встановити та дійти висновку про те, що позивач порушив 145 денний строк поставки товару з моменту отримання 25% авансу, а відтак відсутні підстави для стягнення з нього 3% за безпідставне користування авансом та неустойки за прострочення грошового зобов`язання.
Щодо доводів відповідача про оплату на користь позивача, окрім вказаної суми 1400000,00грн, ще також 271578,82грн, які помилково сплачені з посиланням у реквізитах платіжних доручень на Договір купівлі-продажу обладнання №181019 від 18.10.2019, який фактично підписаний між сторонами не був, судова колегія зазначає наступне.
Відповідач вважає, що наявна в матеріалах справи копія Договору купівлі-продажу обладнання №181019 від 18.10.2019 не може братись судом до уваги, оскільки він підписаний ПП "ІВК2" в односторонньому поряду та не містить підпису представника та печатки ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика", тобто такий договір є неукладеним. 
Поставка в`язальної машини моделі YTW-С 609/ВЗ та оплати на суму 271578,82грн згідно платіжних доручень з призначенням платежу за Договором №181019 від 18.10.2019 (а.с. 33-35, т.1) здійснювались саме на виконання умов  Договору купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019, оскільки між сторонами було погоджено зміну номенклатури товару на підставі рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019, зокрема було доповнено замовлення товару ще однією одиницею виробничого обладнання, а саме: в`язальною машиною моделі YTW-С 609/ВЗ, а саме лише посиланням у платіжних дорученнях на Договір 181019 від 18.10.2019 були здійснені помилково. У своїх листах відповідач просив позивача вважати вірним призначення таких платежів як оплата за Договором №22/07-19 від 22.07.2019.
Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду не може прийняти вищевказані доводи  відповідача про зміну номенклатуру обладнання за Договором №22/07-19 від 22.07.2019 та про необхідність враховувати оплати на суму 271578,82грн згідно платіжних доручень з призначенням платежу за Договором №181019 від 18.10.2019 як оплата за Договором №22/07-19 від 22.07.2019.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи міститься ще один Договір купівлі-продажу обладнання №181019 від 18.10.2019 із Специфікацією (Додаток №1 до договору) (а.с. 80-82, т.1), умови якого є подібними до умов Договору купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019.
Зазначений Договір №181019 від 18.10.2019 підписаний представником та скріплений печаткою лише ПП "ІВК2" в односторонньому порядку, зі сторони покупця - ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" підпис представника та відтиск печатки підприємства відсутній.
У Специфікації Договору №181019 від 18.10.2019 міститься посилання на замовлене покупцем обладнання, а саме: виробничу в`язальну машину моделі YTW-С 609/ВЗ, а також визначення вартість такого обладнання - 271578,82грн.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що незважаючи на не підписання Договору №181019 від 18.10.2019, ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" згідно платіжних доручень (а.с. 33-35, т.1) сплатило на користь ПП "ІВК2" саме таку суму грошових коштів, яка була зазначена у Специфікації (271578,82грн). 
При цьому у реквізитах платіжних доручень №182 від 21.10.2019, №1337 від 21.10.2019 та №1402 від 21.10.2019 вбачається визначення покупцем наступного призначення платежу: згідно угоді 181019 від 18.10.2019.
Крім того, судом встановлено, що ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" фактично отримало в`язальну машину моделі YTW-С 609/ВЗ, що підтверджується наявною в матеріалах справи товарно-транспортною накладною №135075 від 03.03.2020, оформленою перевізником ТОВ "Твоя Логістика", та підписаною представником і скріпленою печаткою  підприємства покупця.
Тобто, відповідач хоча й не підписав Договір №181019 від 18.10.2019, однак сплатив повну його вартість, у платіжних дорученнях в розділі призначення платежу посилався саме на оплату за цим договором, а також отримав поставлену машину моделі YTW-С 609/ВЗ без будь-яких зауважень, отже зазначений договір передбачав передачу майна та був повністю виконаний його сторонами.        
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо вже сам договір передбачає передання майна або інші дії, він вважається укладеним з моменту вчинення відповідної дії (ч. 1 - 2 ст. 640 ЦК України).
З огляду на вказані приписи не можна вважати неукладеним договір після його повного або часткового виконання сторонами.
Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06. 2018 у справі №338/180/17 (провадження № 14-144цс18).
Посилання відповідача про необхідність віднесення поставки обладнання - в`язальної машини моделі YTW-С 609/ВЗ та здійснених оплат на суму 271578,82грн. за цю в`язальну машину до правовідносин сторін, які склались саме за Договором №22/07-19 від 22.07.2019, оскільки сторони внесли зміни до номенклатури товару на підстав рахунку-фактури №СФ-0000075 від 24.07.2019, судова колегія не приймає до уваги з огляду на таке: 
по-перше, як вказувалось раніше, перелік замовленого покупцем товару повинен зазначатись саме в специфікації, а не в рахунку-фактурі (на оплату товару); такий документ за своєю правовою природою не свідчить про досягнення між сторонами будь-яких домовленостей та не є первинним документом, а є документом, який містить лише платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати грошові кошти в якості оплати за поставлений товар, тобто носить інформаційний характер;
по-друге, щодо доводів про те, що ПП "ІВК2" погодив зміну номенклатури та зміну призначення платежів на суму 271578,82грн, суд зазначає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України); в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження погодження постачальником зміни призначення оплат покупця на суму 271578,82грн згідно платіжних доручень з призначенням платежу за Договором №181019 від 18.10.2019; у цьому спорі постачальник не заявляв вимог про стягнення з покупця вартості машини моделі YTW-С 609/ВЗ, оскільки вважає, що вона була повністю оплачена покупцем згідно платіжних доручень по договору №181019 від 18.10.2019
по-третє, сам Договір №181019 від 18.10.2019 на поставку в`язальної машини моделі YTW-С 609/ВЗ повністю був виконаний між сторонами, що виключає можливість вважати його неукладеним.
по-четверте, навіть якщо допустити, що Договір №181019 від 18.10.2019 є неукладеним у зв`язку з його не підписанням покупцем, в той час як покупець сам не заперечує проти замовлення ним в`язальної машини моделі YTW-С 609/ВЗ вартістю 271578,82грн та підтверджує факт отримання ним такого обладнання, то у суду апеляційної інстанції відсутні підстави включати оплати на суму 271578,82грн з реквізитами платежу: згідно угоді 181019 від 18.10.2019, до оплат за поставку в`язальних машин діаметром 15 та 19 дюймів, оскільки у такому випаду поставка в`язальної машини моделі YTW-С 609/ВЗ буде вважатись взагалі неоплаченою та у відповідача буде наявна заборгованість у вказаному розмірі.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для врахування оплат відповідача на суму 271578,82грн за поставку в`язальної машини моделі YTW-С 609/ВЗ згідно умов Договору купівлі-продажу обладнання №181019 від 18.10.2019, який є повністю виконаний, як оплат за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019.
З огляду на встановлені судом обставини справи, зокрема щодо замовлення покупцем виробничого обладнання (промислових в`язальних машин діаметром 15 та 19 дюймів) за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019 на загальну суму 1531629,00грн, а також взявши до уваги факт оплати покупцем 1400000,00грн за фактично поставлене обладнання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для  часткового задоволення первісних позовних вимог ПП "ІВК2" до ТОВ "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" та стягнення на користь позивача 131629,00грн заборгованості за Договором. Судова колегія також дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення первісних позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, оскільки позивачем у встановленому процесуальним законом порядку не доведено факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором, а також про відмову у задоволенні зустрічного позову з огляду на його необґрунтованість.  
Враховуючи вищевикладене, оскільки господарським судом першої інстанції не було належним чином з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарсьокго суду дійшла висновку про наявність підстав для: часткового задоволення апеляційної скарги ПП "ІВК2"; скасування рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 у справі №922/1280/21; ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення первісного та стягнення з відповідача на користь позивача  131629,00грн заборгованості за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019; в частині зустрічного позову у задоволенні позову відмовляється.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,                                                  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ІВК2" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 у справі №922/1280/21 - задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2021 у справі №922/1280/21 - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким: 
Первісний позовом Приватного підприємства "ІВК2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" -задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" (61031, м. Харків, пр-т. Гагаріна, буд. 360, корпус Б, код ЄДРПОУ 38999420) на користь Приватного підприємства "ІВК2" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. № 1, літера "І", код ЄДРПОУ 36100337) 131629,00грн заборгованості за Договором купівлі-продажу обладнання №22/07-19 від 22.07.2019 та 1975,02грн судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська панчішно-шкарпеткова фабрика" (61031, м. Харків, пр-т. Гагаріна, буд. 360, корпус Б, код ЄДРПОУ 38999420) на користь Приватного підприємства "ІВК2" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. № 1, літера "І", код ЄДРПОУ 36100337) 11459,32грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 31.01.2022. 

Головуючий  суддя                                                                      Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                              В.В. Лакіза 

Суддя                                                                                              О.В. Плахов