ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/222/22 Справа № 210/7453/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р.Є. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 лютого 2022 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року, стосовно
ОСОБА_1 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює полк ПП у м. Кривий Ріг УПП, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
за участю в режимі відеоконференції:
особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності                         ОСОБА_1 
захисника                                                        Дербіна Д.О.
представника потерпілого                                        Чеботаря С.О. 
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення. 
       Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.
       Згідно з постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 05 липня 2021 року о 03 годині 50 хвилин, в Металургійному районі м. Кривого Рогу на регульованому перехресті вул. Віталія Матусевича та пр. Металургів, керуючи службовим автомобілем Toyota Prius номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), рухався зі швидкістю 99 км/год., виїхав на регульоване перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем Mаzda 3, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який на перехресті рухався на зелений сигнал світлофора. Після зіткнення автомобіль Toyota Prius, продовжуючи рух в некерованому стані, допустив зіткнення з автомобілем Audi А3 номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення адміністративного стягнення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилається на ту обставину, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює на посаді поліцейського, де характеризується виключно позитивно, що обумовлює необхідність керування службовим транспортним засобом, має на утриманні малолітню дитину та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, вказує, що потерпілі у справі не мають до нього будь-яких претензій матеріального характеру, оскільки цивільну відповідальність у даному випадку несе Департамент патрульної поліції.
       Також зазначає, що судом першої інстанції не у повній мірі враховано, що вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась не лише за його провини, а також у її настанні винуватий ОСОБА_2 , який ухиляється від явки до органу патрульної поліції для складання протоколу щодо нього.
       Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні захисник та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та з підстав, викладених у скарзі просили їх задовольнити та змінити постанову суду в частині накладення стягнення, наклавши на останнього стягнення у виді штрафу. 
Представник потерпілого в судовому засіданні пояснив, що шкода потерпілому не відшкодована, в суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечував свою провину, проте просив постанову суду в частині визнання ОСОБА_1 винуватим залишити без змін, а в частині стягнення на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час і дату розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без його участі.
Представник потерпілого в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_2 не заперечував про розгляд апеляційної скарги без його участі та за участю його представника. 
Мотиви апеляційного суду.
Правильність встановлених фактичних обставин правопорушення та правова кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, у зв`язку з чим апеляційним судом не перевіряються. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права під час обрання виду і розміру адміністративного стягнення, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належним чином виконав вимоги закону, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом (ч. 2 ст. 30 КУпАП).
За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Обираючи вид адміністративного стягнення суд першої інстанції належним чином врахував характер і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_1 свою провину в суді першої інстанції не визнав повністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну постанову суду в частині накладеного стягнення, проте зазначає, що суд не врахував, що потерпілий також винуватий у вчиненні цього ДТП, наголошує на неповноті судового розгляду, зокрема зазначає, що у нього не було навмисного наміру вчинити ДТП з трьома автомобілями, вказує, що суд не викликав та не допитав свідка ОСОБА_4 та, що у справі є докази винуватості іншого водія — ОСОБА_2 , який не з`являється до органів поліції для надання пояснень та складення стосовно нього протоколу.
Разом з тим, під час даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок нехтування та грубого порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, тілесні ушкодження отримали одразу дві особи, а механічні ушкодження спричинені трьом транспортним засобам.
Як слідує з матеріалів справи, порушення  ОСОБА_1  проявилось в тому, що він не виконав, зокрема п. 8.10 Правил дорожнього руху, а саме, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. 
Вказане порушення Правил дорожнього руху є грубим і в даному випадку потягло спричинення тілесних ушкоджень двом особам та заподіяння механічних ушкоджень трьом транспортним засобам.
Доводи ОСОБА_1 , що він позитивно характеризується за місцем роботи, що керування автомобілем йому потрібно для виконання завдань на роботі, а також для забезпечення сім`ї, про те, що він не є злісним правопорушником, раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 33 КУпАП не враховуються під час накладення адміністративного стягнення у даній категорії справ.
Однак, враховуючи, що санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення, вказані відомості про особу правопорушника, не зменшують тяжкості та грубості адміністративного правопорушення і в даному випадку не можуть бути підставою для зміни виду стягнення на біль м`який.
Також ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів того, що в сім`ї немає інших водіїв для забезпечення виконання вказаних в апеляційний скарзі завдань і не надав відомостей, що позбавлення його права керування транспортними засобами призведе до звільнення його з роботи. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування або зміни постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.
За таких обставин, відповідні доводи апеляційної скарги суд не може визнати достатніми для зміни постанови суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 січня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

            Суддя                                                                О.П. Піскун