ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року                                                     Справа № 903/794/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. ,  суддя Дужич С.П. 

секретар судового засідання Романець Х.В. 
за участю представників сторін:
апелянта - Хавін В.О. - адвокат (в режимі відеоконференції);
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року у справі № 903/794/21 (суддя Якушева І.О.)
за заявою ОСОБА_1 
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року у справі №903/794/21 заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з матеріалами на 94-ох арк. повернуто заявнику без розгляду.
Роз`яснено ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення її недоліків.
Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08 червня 2021 року у справі №903/794/21 поновлено ОСОБА_1 строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року у справі №903/794/21. Призначено справу №903/794/21 до розгляду на 24 січня 2022 року об 12:30 год.
Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі. При цьому, зазначив, що на виконання договору про оплату праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 16.09.2021 скаржником сплачено на депозитний рахунок суду кошти в розмірі 11 895,00 грн, що підтверджується квитанціями від 22.09.2021, від 14.11.2021, від 16.12.2021, від 17.01.2022.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представника апелянта, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу місцевого господарського суду - скасувати.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі пунктів 1, 2 частини 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 04.10.2021 заяву ОСОБА_1 від 28.09.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 строк впродовж 10 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути встановлені при поданні заяви недоліки та надати суду докази авансування на депозитний рахунок Господарського суду Волинської області (рахунок UA568201720355289002000004974, код ЄДРПОУ 03499885, ДКСУ у м. Києві) винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 34 050 грн.; декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2018, 2019 та 2020 роки, складених у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства та наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 22627/5; узагальнені відомості про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках.
22.10.2021 до Господарського суду Волинської області надійшла заява заявника про усунення недоліків. На виконання вимог ухвали суду заявником надано відомості про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках. В даній заяві заявник просить прийняти та розглянути заяву про усунення недоліків, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року у справі №903/794/21 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернуто заявнику без розгляду.
При цьому, повертаючи заяву боржника про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, місцевий господарський суд виходив з того, що заявником не усунуто недоліків поданої заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у встановлений судом строк, оскільки не подано доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди  керуючому реструктуризацією у встановленому законом порядку.
Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.
Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
З дня введення в дію 21.10.2019 Кодексу України з процедур банкрутства (далі  - КУзПБ) Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність (п.2 Прикінцевих і перехідних положень згаданого Кодексу).
Частиною 1 статті 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Згідно зі ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Відповідно до ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.
Боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.
В частині 2 статті 116 КУзПБ містяться вимоги до змісту заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у відповідності до якої у заяві зазначаються: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) ім`я боржника, його місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), номер засобу зв`язку боржника, його адреса електронної пошти (за наявності); 3) виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду; 4) перелік документів, що додаються до заяви.
Частиною 3 ст.116 КУзПБ передбачений перелік документів, які мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема:
- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (п. 3);
- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень (п. 12).
Частиною 3 статті 37 КУзПБ, передбачено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.
У відповідності до змісту ч.1 ст.174 ГПК України, суддя постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, якщо встановить, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, якими зокрема передбачені вимоги до форми та змісту позовної заяви та перелік документів, що мають додаватися до позовної заяви.
Частинами 2, 4 статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Як зазначено вище, судом першої інстанції встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 не надано доказів, які підтверджують здійснення нею авансування винагороди керуючому реструктуризацією на депозитний рахунок суду на суму 35 685,00 грн.
Частинами 1, 3, 4 та 7 статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частиною 1 статті 30 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Абзацом 1 ч.2 ст.30 КУзПБ встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Пунктом 12 ч.2 ст.116 КУзПБ визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.
Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цієї особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.
Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним надання до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність доказів внесення на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією на суму, визначену КУзПБ, або доказів укладення заявником угоди з обраним арбітражним керуючим про виконання повноважень керуючого реструктуризацією з оплатою після реалізації належного заявнику майна під час здійснення процедури банкрутства.
Як зазначалося вище, ухвалою від 04.10.2021 місцевий господарський суд залишив без руху заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, надавши їй строк у десять днів на усунення недоліків заяви.
22.10.2021 заявником до суду подана заява про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. На виконання вимог ухвали суду заявником надано відомості про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках та роз`яснено, що доказом авансування винагороди арбітражному керуючому є договір про оплату праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 16.09.2021.
Як вбачається з матеріалів справи, до заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, на підтвердження доказів авансування винагороди арбітражному керуючому заявницею додано договір про оплату праці, винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 16.09.2021, укладений між арбітражним керуючим Білявським Віталієм Віталійовичем та Кобись Іриною Сергіївною (згідно пункту 3.3 якого сторони домовилися, що сторона-2 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 12 місяців у сумі 2 973,75 грн щомісячно), а також копію квитанції від 22.09.2021 про сплату на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 2 973,75 грн. Також заявницею надано заяву арбітражного керуючого Білявського В.В. на участь у справі.
Наданий боржником Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 16.09.2021, укладений між арбітражним керуючим Білявським В.В. та Кобись І.С., апеляційний суд приймає як допустимий доказ, що гарантує арбітражному керуючому оплату його винагороди та переводить ризик нездійснення такого платежу на самого арбітражного керуючого, який свідомо на це йде, скріплюючи своє волевиявлення власним підписом Договору. В той же час, наявність здійснених платежів ОСОБА_1 на загальну суму 11 895,00 грн на депозитний рахунок суду є достатнім забезпеченням вимог арбітражного керуючого для виконання обов`язку боржника виплачувати керуючому реструктуризацією основну винагороду.
Суд виходить з того, що обов`язок здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому не є абсолютним і не безумовно має виконуватися лише у спосіб перерахування коштів на депозитний рахунок суду. Укладання договору з арбітражним керуючим забезпечує доступ боржника до суду для захисту своїх прав та інтересів, у спосіб, що передбачений положеннями Кодексу України з процедур банкрутства. Укладання договору не є звільненням боржника від обов`язку здійснення авансування як попереднього платежу при звернені до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, а розстрочує виплату суми на час провадження у справі, забезпечує боржникові право на суд. Від зволікання із зверненням боржника до суду безумовно страждають інтереси боржника систематичним зростанням боргу та санкцій за порушення грошових зобов`язань.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що, повертаючи заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на підставі того, що заявником не подано доказів авансування винагороди арбітражному керуючому, за наявності поданих заявником доказів та пояснень, місцевий господарський суд припустився надмірного формалізму, неповною мірою дослідив обставини справи та порушив норми процесуального права.
Згідно ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до ч.3 ст.271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи усе вищевикладене, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, судова колегія апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Волинської області та направлення справи для вирішення питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.   
Керуючись ст.ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
                            
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.
2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 25 жовтня 2021 року у справі №903/794/21 - скасувати.
3. Справу №903/794/21 направити до Господарського суду Волинської області на стадію відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений "01" лютого 2022 р.

Головуюча  суддя                                                                       Коломис В.В. 

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.  

Суддя                                                                                              Дужич С.П.