Постанова                                   
Іменем України                      
 
09 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 824/60/21
провадження № 61-9554ав21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
за участю секретаря судового засідання Прижимірської О. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 , 
за участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду 
(м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року, постановлену у складі судді Мельника Я. С., у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український Правовий Альянс» від 05 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст заяви 
 
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 05 березня 2021 року, ухваленого у справі № 047/12-01/21, яким стягнуто з ОСОБА_2 на його користь суму у розмірі 41 000,00 грн, з яких: 6000,00 грн - висновок експерта, 10 000,00 грн - адвокатські послуги, 25 000,00 грн - послуги сантехніків з усунення недоліків, а також 150,00 грн - сума третейського збору та 2 550,00 грн - адміністративного збору.
Заяву мотивував тим, що 15 липня 2019 року між ним і ОСОБА_2 укладено договір підряду б/н. 08 вересня 2020 року відповідач виконав всі роботи за цим договором, однак згодом виявилося, що роботи були виконані неякісно, через що він поніс додаткові витрати, що змусило його звернутися до третейського суду із позовом.
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 05 березня 2021 року, ухваленого у складі одного третейського судді Кострюкова В. І., у справі № 047/12-01/21 стягнуто з 
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 41 000,00 грн, з яких: 6 000,00 грн- висновок експерта, 10 000,00 грн - послуги адвоката, 
25 000,00 грн - послуги сантехніків з усунення недоліків, а також 150,00 грн - сума третейського збору та 2 550,00 грн - адміністративний збір.
 
ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 не виконав рішення третейського суду, тому просить суд видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 05 березня 2021 року.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду задоволено.
 
Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 05 березня 2021 року у справі № 047/12-01/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 41 000,00 грн, з яких: 6 000,00 - висновок експерта, 10 000,00 грн - адвокатські послуги, 25 000,00 грн - послуги сантехніків з усунення недоліків, а також 150,00 грн - суми третейського збору та 2 550, 00 грн - адміністративного збору.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454,00 грн судового збору за подачу заяви про видачу виконавчого листа.
 
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для відмови у видачі виконавчого листа з примусового виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ЦПК України, не встановлено. 
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
 
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 у червні 2021 року подав до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа з примусового виконання рішення третейського суду.
 
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки постановив ухвалу про задоволення заяви про видачу виконавчого листа з примусового виконання рішення третейського суду, строк на оскарження якого не сплив (частина п`ята статті 454 ЦПК України); під час судового розгляду допустив порушення вимог статей 59, 128 ЦПК України, оскільки справу розглянув за наявності клопотання про відкладення розгляду справи з причин зайнятості його адвоката в іншій справі.
Крім того, заявник не погоджується з рішенням третейського суду та звертає увагу на те, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва 
від 07 червня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за його позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину в частині третейського застереження.
 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив
 
Провадження у суді апеляційної інстанції
 
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року, у складі судді 
Коломієць Г. В., апеляційну скаргу залишено без руху, надано час на усунення недоліків.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2021 року, у складі колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., відкрито апеляційне провадження у справі № 824/60/21.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2021 року, у складі колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., справу 
№ 824/60/21 призначено до судового розгляду з викликом сторін на 23 вересня 2021 року на 10:00 год.
 
23 вересня 2021 року розгляд справи відкладено на 04 листопада 2021 року на 10:00 год, у зв`язку з неповідомленням заявника ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.
 
04 листопада 2021 року розгляд справи відкладено на 09 грудня 2021 року на 10:00 год, у зв`язку з неповідомленням заявника ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
 
15 липня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір підряду б/н.
Пунктом 5.2 договору підряду визначено, що всі суперечки за цим договором сторони вирішують у постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Український правовий альянс» згідно з його регламентом.
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 05 березня 2021 року, ухваленим у складі одного третейського судді Кострюкова В. І., у справі № 047/12-01/21 стягнуто з 
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 41 000,00 грн., з яких: 
6 000,00 грн- висновок експерта, 10 000,00 грн - послуги адвоката, 
25 000,00 грн - послуги сантехніків з усунення недоліків, а також 150,00 грн - сума третейського збору та 2 550,00 грн - адміністративний збір.
 
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла таких висновків.
 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Згідно з частиною третьою статті 485 ЦПК України при розгляді справи суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.
 
Пунктами 1, 5 частини першої статті 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом; третейська угода визнана недійсною.
 
Види, форма третейської угоди, підстави визнання третейської угоди недійсною викладені у статті 12 Закону України «Про третейські суди».
 
Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду є остаточним та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.
Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року оскаржив 
ОСОБА_2 , який 25 червня 2021 року подав апеляційну скаргу до Верховного Суду. 
 
Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 16 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 05 березня 2021 року відмовлено, оскільки обставини, на які посилався ОСОБА_2 у своїй заяві, стосувалися розгляду справи по суті, однак не містили підстав, передбачених статтею 458 ЦПК України (справа № 824/118/21). 
 
Оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 05 березня 2021 року не скасоване, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. 
 
Згідно з частинами першою-другою статті 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 
1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
 
Отже, положенням статті 458 ЦПК України передбачено виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду і тягар доведення наявності зазначених підстав покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування рішення третейського суду.
 
Обставини, на які посилався ОСОБА_2 у своїй заяві щодо оскарження рішення третейського суду, стосувалися розгляду справи по суті, будь-яких підстав, передбачених статтею 458 ЦПК України, для скасування рішення третейського суду, заявник не зазначив.
 
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що третейська угода від 15 липня 2020 року оскаржувалася в судовому порядку на час розгляду Київським апеляційним судом заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, не спростовує висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа, визначених частиною п`ятої статті 486 ЦПК України.
 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за наявності заяви про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості представника апелянта, - адвоката Мамаєва Д. Ю. в іншій справі, колегія суддів спростовує, оскільки про дату судового засідання 17 травня 2021 року ОСОБА_2 було відомо починаючи з 15 квітня 2021 року, тобто з часу ознайомлення з матеріалами справи, що не заважало останньому укласти угоду з іншим адвокатом чи узгодити дату судового засідання з тим, про якого зазначено у заяві про відкладення судового розгляду від 17 травня 2021 року. 
 
Порушень вимог частини першої статті 485 ЦПК України судом першої інстанції, колегія суддів не встановила.  
 
Доводи ОСОБА_2 про задоволення заяви та видачу виконавчого листа з примусового виконання рішення третейського суду з порушенням вимог частини п`ятої статті 454 ЦПК України, тобто до набрання його законної сили, на увагу не заслуговують, оскільки згідно з положенням частини першої статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що ухвала Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року постановлена з порушенням норм процесуального права.
 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржену ухвалу залишити без змін.
 
Керуючись статтями 24, 351, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною 
і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                         Г. В. Коломієць 
 
                                                                                                                    Б. І. Гулько
 
                                                                                                                    Д. Д. Луспеник