ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17861/20                                                                     Головуючий у 1 інстанції: Балась Т.П.
                                                                                 Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 січня 2022 року                                                                                            м. Київ
   Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                            Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Аліменка В.О. 
                                                               Костюк Л.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Савельєва Анна Миколаївна про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Савельєва Анна Миколаївна, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190 000,00 грн. в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;
- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором банківського вкладу №43548 від 02.07.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розмірі 190 000,00 (сто дев`яносто тисяч) гривень;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в даній справі та зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подати протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом у розмірі 190 000,00 грн. в порядку, передбаченому частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити на користь ОСОБА_1 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом, розміщеним за договором банківського вкладу №43548 від 02.07.2014 року в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у розмірі 190 000,00 (сто дев`яносто тисяч) гривень.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні  позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що на момент звернення позивача до суду ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» уже було ліквідовано, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатора ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» припинені, а всі документи передані на зберігання до архіву Національного банку України. Також, скаржник зауважує, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником банку, а лише виступає його ліквідатором та не зобов`язаний виконувати судові рішення після ліквідації неплатоспроможного банку. Вказує, що у відповідача була відсутня можливість у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», здійснити виплату позивачу суми відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з огляду на наявність кримінальних проваджень №42018101060000066 та № 42017101060000117.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2021 року продовжено строк розгляду справи за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Савельєва Анна Миколаївна про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - на 15 (п`ятнадцять) днів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ОСОБА_1 (вкладник) та ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (банк) укладено Договір банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 02 липня 2014 року №43548, за яким банк приймає від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190 000,00 грн. у тимчасове строкове користування на строк до 05 серпня 2014 року та зобов`язується сплачувати проценти за його користування.
Відповідно до підпунктів 2.1.2, 2.1.3 пункту 2.1 Договору, банк зобов`язується при настанні дати повернення вкладу, при зверненні вкладника до банку за отриманням вкладу або в день розірвання цього договору, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти; у разі якщо вкладник не звертається до банку за отриманням вкладу при настанні дати повернення вкладу цей договір вважається продовженим (пролонгованим) на той самий строк.
Як підтверджує квитанція №TR.57849.757.429 від 02 липня 2014 року, ОСОБА_1 перерахувала на свій вкладний рахунок грошові кошти у розмірі 190 000,00 грн.
Згідно постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 року  №491 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних.
Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 року №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», згідно з яким з 15 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»; уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова С.І.
Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 року №717 постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати «Комерційний банк «Український фінансовий світ».
Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 13.11.2014 року  №119, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014 року та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» строком на 1 рік з 13.11.2014 року по 12.11.2015 року.
Після звернення на гарячу лінію ПАТ «Альфа-банк» для отримання інформації щодо відшкодування за вкладом, позивачу стало відомо, що його не було включено до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 15 грудня 2015 року позивач зателефонував на гарячу лінію банку та дізнався, що кошти за вкладом відшкодуванню не підлягають, оскільки договір депозиту є нікчемним в силу частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 Цивільного кодексу України.
ОСОБА_1 не погодившись з такими діями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулася з позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2019 року у справі №826/8789/16, що набрало законної сили, позовні вимоги позивача задоволені частково та вирішено: «Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про Савельєву Анну Миколаївну , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 02 липня 2014 року №43548».
Листом від 26.06.2020 року № 02-036-8378/20 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив ОСОБА_1 , що 05.06.2019 року Уповноваженою особою Фонду було подано документи державному реєстратору для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців га громадських формувань». З огляду на те, що передбачений ст. 26, 28 Закону строк виплати коштів відшкодування вкладниками ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» закінчився, правові підстави для виплати Фондом гарантованих сум відшкодування за вкладами відсутні.
Не погоджуючись із невідшкодуванням суми відшкодування за вкладом, позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі - Закон №4452-VI).
За визначенням ст. 2 Закону № 4452-VI, вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Частиною 1 ст. 3 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
В силу абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом, закріплений у ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 27 Закону № 4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року у справі №826/8789/16, яке набрало законної сили, визнано право позивача на отримання відшкодування коштів за вкладом та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Савельєву Анну Миколаївну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про Савельєву Анну Миколаївну , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу (депозиту) «Планер» від 02 липня 2014 року №43548.
Вказане рішення виконане Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» своєчасно та додаткова інформація щодо позивача надана відповідачу для внесення до Загального реєстру вкладників.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 4452-VI, Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Аналогічні норми також містяться у п. 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року №14.
Згідно з ч. 7 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.
Зазначені норми визначають дату початку проведення виплати коштів, а також граничний строк протягом якого повинна бути здійснена така виплата.
Згідно розміщеної на офіційному сайті Фонду інформації з 21 листопада 2014 року, Фонд розпочав виплати коштів вкладникам ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду 13 листопада 2014 року рішення № 119 про початок ліквідації даного банку. Виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Документи для державної реєстрації припинення банку ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було подано 05 червня 2019 року, а запис про припинення державної реєстрації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи внесено 14 серпня 2019 року.
Разом з цим, виплату коштів ОСОБА_1 . Фондом не здійснено, незважаючи на те, що позивач вчинила усі необхідні дії для отримання таких коштів.
Під час розгляду і вирішення даної справи колегія суддів виходить з того, що визначальним є наявність у позивача права на отримання відшкодування коштів за вкладом, підтвердженого рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року у справі №826/8789/16, яке набрало законної сили.
З приводу застосування ч. 7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», колегія суддів зазначає, що ця норма зобов`язує Фонд завершити виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами до дня подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи та не є підставою для припинення виплати коштів, у разі невиконання цього обов`язку протягом зазначеного раніше строку.
Так, апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що, відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», 14 серпня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №12661110046007762 про державну реєстрацію припинення ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Згідно зі ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги кредиторів до банку, що були незадоволені недостатністю його майна, вважаються погашеними. Таким чином, повноваження Фонду як ліквідатора ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» припинено.
Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що правовідносини щодо отримання вкладником гарантованого державою відшкодування за рахунок коштів Фонду в межах граничної суми існують між Фондом та вкладником без участі банку-боржника, та у таких правовідносинах Фонд виконує функції з організації виплати гарантованого державою відшкодування за банківським вкладом у межах граничного розміру за рахунок коштів Фонду незалежно від перебігу процедури ліквідації банку (продажу його майна).
Юридичний факт неплатоспроможності банку є підставою для виникнення правовідносин щодо відшкодування вкладникам їх вкладів за рахунок коштів Фонду, проте, процес ліквідації має окремий перебіг і не впливає на обсяг гарантованого державою відшкодування вкладникам.
Крім того, припинення банку як юридичної особи не може бути підставою для невиплати позивачу відшкодування, передбаченого законодавством.
Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 200/14379/19-а.
Також, апелянт наголошує, що постановою Київської місцевої прокуратури №6 від 21 березня 2018 року, визнано грошові кошти у розмірі гарантованих сум відшкодування фізичним особам за рахунок Фонду, відповідно до сум, які перебували на рахунках фізичних осіб у ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», зокрема і позивача, речовим доказом у кримінальному провадженні №42018101060000066.
03 травня 2019 року Печерським районним судом м. Києві по справі №757/21167/19-к у  кримінальному провадженні №42017101060000117 було винесено ухвалу, якою накладено арешт на грошові кошти та рахунки фізичних осіб, вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», в тому числі і на рахунок позивача.
Тому, звертає увагу на те, що Фонд обмежений у можливості здійснити виплати гарантованого відшкодування оскільки буди встановленні обмеження.
Перевіряючи обґрунтованість таких доводів, колегія суддів враховує, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року у справі № 757/61890/19-к, скасовано арешт накладений ухвалою від 03 травня 2019 року у справі № 757/21167/19-к у кримінальному провадженні №42017101060000117 на грошові кошти та рахунки вкладників ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ», зокрема, позивача.
Апеляційна скарга відповідача не містить відомостей щодо того, які обставини об`єктивно перешкоджали Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у вказаний період часу виплатити позивачу гарантовану суму відшкодування.
Натомість, вказаний строк є достатнім для виконання відповідачем зобов`язання перед позивачем щодо виплати йому відшкодування коштів за вкладом. Однак, таке зобов`язання не виконане.
За таких обставин, посилання апелянта на неможливість виплати гарантованої суми відшкодування є безпідставними.
Слід також зазначити, що Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини 2 статті 19 Конституції України.
Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (ч. 1 ст. 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування, в порядку передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.
Аналогічна позиція була висловлена Пленумом Верховного Суду України в постанові від 03 липня 2015 року № 13.
У Рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.
Слід звернути увагу, що кошти позивача за вкладом у банку є його власністю, право на яке гарантоване державою України відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, норми якої, згідно положень ст. 8 Конституції України та ст. 9 КАС України, є пріоритетними над нормами вітчизняного законодавства, в тому числі тими, які встановлюють певні обмеження щодо отримання відповідної компенсації втраченого майна.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання Фонду виплатити на користь позивача гарантовану суму відшкодування.
При цьому, посилання апелянта на постанови апеляційного суду є безпідставними, оскільки, відповідно до вимог статей КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2  ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3  ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

   Суддя-доповідач                                                                         Вівдиченко Т.Р.
          
   Судді                                                                                            Аліменко В.О.
                                                                                                  
                                                                                                         Костюк Л.О.