Постанова
Іменем України
 
15 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 235/949/20
провадження № 61-11453св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 ,
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух Ірина Олексіївна, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко Ольга Володимирівна, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , на постанову Донецького апеляційного суду від 08 червня 2021 року у складі колегії суддів: Канурної О. Д., Космачевської Т. В., Корчистої О. І.,
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О., Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області, ОСОБА_3 , приватний нотаріус Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О. В., про визнання недійсним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання недійсним договору дарування.
 
Позовну заяву мотивовано тим, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 перебував у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час їх спільного проживання в них народилася донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 під час виконання службових обов`язків у зоні проведення антитерористичної операції (далі - АТО) у м. Маріуполі Донецької області трагічно загинув.
На виконання рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»), правонаступником якого є ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», від 22 квітня 2015 року про відчуження квартири, оформленого протоколом № 6/15, 04 квітня 2017 року між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 787, відповідно до якого ОСОБА_5 було подаровано квартиру АДРЕСА_1 .
Зазначена квартира була подарована ОСОБА_5 як вдові старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , загиблого під час виконання службових обов`язків в зоні АТО.
29 вересня 2017 року ОСОБА_5 вийшла заміж за ОСОБА_6 
16 січня 2018 року на 308 км 150 м автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварине з вини ОСОБА_6 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_2 отримали тяжкі тілесні ушкодження.
У період з 16 січня 2018 року до 07 лютого 2018 року ОСОБА_2 знаходилася на лікуванні та обстеженні в Комунальному закладі «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня».
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла.
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема квартира АДРЕСА_1 , яка фактично була подарована малолітній ОСОБА_2 в особі її матері; грошова компенсація в розмірі 609 000,00 грн після загибелі ОСОБА_4 .
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є: дочка ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину на підставі частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та в силу свого віку має право на обов`язкову частку у спадщині на підставі статті 1241 ЦК України; мати ОСОБА_3 ; чоловік ОСОБА_6 .
Відповідно до спадкової справи № 7/2018, заведеної 15 лютого 2018 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О. В., ОСОБА_6 подав заяву про відмову від своєї 1/3 частки у спадщині за законом на користь тещі ОСОБА_3 , фактично збільшивши її частку до 2/3, а малолітній ОСОБА_2 залишилася 1/3 частка спадщини.
ОСОБА_1 вважає, що фактично до спадщини увійшло майно, яке мало належати ОСОБА_2 в цілому, не могло вважатися майном ОСОБА_5 , на яке її спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не мають морального права заявляти спадкові права, оскільки квартира є власністю дитини, фактично подарована дитині за смерть батька, який загинув в зоні АТО.
Також ОСОБА_1 вважає рішення наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відчуження квартири, оформлене протоколом, незаконним і таким, що підлягає частковому скасуванню, оскільки при підготовці пакета документів на розгляд наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» ставилося на обговорення питання про дарування квартири саме дитині, законним представником якої мала б виступати її матір ОСОБА_5 , а не ОСОБА_5 одноособово. За загальним правилом, майном дитини до досягнення нею повноліття керувала би її матір, яка зобов`язана була забезпечувати його схоронність і використання виключно в інтересах дитини.
Загиблий ОСОБА_4 не перебував у шлюбі з ОСОБА_5 , вона не набула статусу члена сім`ї загиблого, не може вважатися вдовою загиблого, тому не мала права претендувати на таке майно. ОСОБА_2 є дитиною загиблого, саме на її ім`я слід було оформити квартиру з дозволу органу опіки та піклування, але цього не відбулося, тому фактично дитина залишилася без майна, яке було подаровано їй у зв`язку із смертю батька.
ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 фактично залишилася без житла, тому договір дарування порушує права та інтереси дитини, що є підставою для визнання його недійсним.
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2018 року, у справі № 235/1679/18 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області, ОСОБА_3 , про усиновлення дитини задоволено. Оголошено ОСОБА_1 усиновлювачем дитини ОСОБА_2 . Записано ОСОБА_1 матір`ю дитини ОСОБА_2 . Зобов`язано Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити актовий запис про народження ОСОБА_2 від 10 грудня 2013 року № 877, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, присвоїти йому інший номер та внести відповідні зміни до актового запису про народження, видати нове свідоцтво про народження дитини.
03 січня 2019 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області видано нове свідоцтво про народження ОСОБА_2 , актовий запис № 1, в якому матір`ю записано ОСОБА_1 .
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд:
 - визнати недійсним та скасувати рішення наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відчуження квартири, оформлене протоколом, в частині визнання обдарованою стороною - ОСОБА_5 ;
 - визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 квітня 2017 року між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 787;
 - зобов`язати ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» в особі наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» повторно розглянути подані документи про передачу/відчуження шляхом дарування квартири АДРЕСА_1 , обдарованій дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2021 року у складі судді Хмельової С. М. позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , задоволено.
Визнано недійсним та скасовано рішення наглядової ради ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» (до 13 вересня 2018 року ПАТ «Шахтоуправління «Покровське»), протокол від 22 квітня 2015 року № 6/15, у частині визначення обдарованої особи - ОСОБА_5 .
Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 04 квітня 2017 року між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О. та зареєстрований в реєстрі за № 787.
Зобов`язано ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» повторно розглянути питання щодо передачі/відчуження шляхом дарування квартири АДРЕСА_1 на користь малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Додатковим рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2021 року у складі судді Хмельової С. М. стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави судовий збір у розмірі 2 522,40 грн.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що у даному випадку слід враховувати особливість цієї справи, підстави набуття спірної квартири у власність, а також те, що малолітня дитина, інтереси якої повинні превалювати над інтересами інших учасників правовідносин, позбавлена права на житло. 
Рішення наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», оформлене протоколом від 22 квітня 2015 року № 6/15, в частині визначення обдарованої особи - ОСОБА_5 , підлягає визнанню недійсним та скасуванню, оскільки ОСОБА_5 не мала статусу вдови загиблого при виконанні службових обов`язків працівника міліції старшого лейтенанта ОСОБА_4 .
Договір дарування квартири, укладений між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 підлягає визнанню недійсним у зв`язку з тим, що порушені права малолітньої дитини на користування та володіння спірною квартирою.
Для відновлення прав малолітньої дитини на отримання житла у зв`язку із загибеллю батька необхідно визначити такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а саме зобов`язати ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» повторно розглянути питання щодо передачі/відчуження шляхом дарування квартири АДРЕСА_1 на користь малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 08 червня 2021 року апеляційну скаргу ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» задоволено, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2021 року та додаткове рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 31 березня 2021 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Суд апеляційної інстанції постановив, що відсутні підстави вважати недійсним договір дарування спірної квартири.
Висновок суду першої інстанції про те, що для відновлення прав малолітньої дитини на отримання житла у зв`язку із загибеллю батька необхідно зобов`язати ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» повторно розглянути питання щодо передачі/відчуження шляхом дарування квартири АДРЕСА_1 на користь малолітньої дитини ОСОБА_2 , є безпідставним. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2021 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального й процесуального права, просила скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 08 червня 2021 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження постанови Донецького апеляційного суду від 08 червня 2021 року заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15 (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження                  № 12-187гс18), від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/7353/13 (провадження № 61-8946св18), постановах Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-930цс16, від 06 квітня 2016 року у справі № 6-589цс16, а також посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що, подаючи документи до наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», ставилося питання про дарування квартири саме дитині ОСОБА_2 , законним представником якої мала б виступати її матір ОСОБА_5 , а не ОСОБА_5 одноособово.
У цій справі апеляційному суду слід було врахувати, що ОСОБА_3 заявила спадкові права на спірну квартиру, яка фактично належить малолітній дитині ОСОБА_2 .
Також судом апеляційної інстанції не враховано, що відповідно до листа Управління соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області від 24 лютого 2020 року № 01-04-0772 особами, які отримали статус члена сім`ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , є  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 статус члена сім`ї загиблого не набула.
Таким чином, судом апеляційної інстанцій неправильно застосовано вимоги статей 203, 215 ЦК України, статті 177 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» до спірних правовідносин.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзивах на касаційну скаргу ОСОБА_3 та ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» зазначили, що касаційна скарга ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , не підлягає задоволенню, оскільки не містить доводів щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
 
Відзиви на касаційну скаргу від інших учасників справи не надходили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , на постанову Донецького апеляційного суду від 08 червня 2021 року і витребувано із Красноармійського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу № 235/949/20.
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
2.     Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційні скарги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , не підлягають задоволенню.
 
Фактичні обставини справи
 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 10 грудня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 . 
 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Краснармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.
 
02 березня 2015 року начальник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області звернувся до виконуючого обов`язки Красноармійського міського голови з листом в якому зазначив, що «ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Маріуполі під час бойового зіткнення з учасниками терористичної організації «ДНР», диверсійно-розвідувальна група бойовиків відкрила вогонь, в ході якого старший лейтенант міліції ОСОБА_4 отримав важке вогнепальне поранення, внаслідок якого загинув. У  ОСОБА_4 залишилась дев`ятнадцятирічна дружина та маленька дочка. У зв`язку з тим, що родина ОСОБА_4 залишила своє житло в окупованому терористами м. Донецьку та жили в м. Маріуполі в орендованій квартирі, керівництво Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області просило виділити житло в м. Красноармійську родині уродженця міста старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , який віддав життя за майбутнє суверенної України».
 
16 квітня 2015 року виконуючий обов`язки Красноармійського міського голови звернувся до президента ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з листом № 02/23-264, в якому просив «розглянути можливість та надати допомогу у вирішенні питання щодо надання житла вдові загиблого працівника міліції ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , яка з донькою ОСОБА_2 проживають у м. Красноармійську в орендованій квартирі, свого житла не мають, до батьків в м. Донецьк вдова повертатися не бажає».
 
Відповідно до протоколу засідання наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 22 квітня 2015 року № 6/15 розглянуто питання щодо виділення зі складу гуртожитку ( АДРЕСА_2 ) трикімнатної квартири (НОМЕР_6) в окремий об`єкт нерухомості та зміну її цільового призначення для укладення договору дарування квартири.
З цього протоколу вбачається, що до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» надійшло звернення начальника Донецького обласного УБОЗ та Красноармійського міського голову (від 16 квітня 2015 року лист             № 02/23-264) з проханням про виділення житла вдові загиблого при виконанні службових обов`язків працівника міліції старшого лейтенанта ОСОБА_4 - ОСОБА_5 . 
На цьому засіданні наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» вирішено подарувати квартиру АДРЕСА_1 вдові загиблого при виконанні службових обов`язків працівника міліції, старшого лейтенанта    ОСОБА_4  - ОСОБА_5 .
 
Згідно з договором дарування квартири від 04 квітня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Дух І. О., зареєстрованим в реєстрі за № 787, ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» передало безоплатно у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .
 
Згідно з пунктом 10 цього договору відповідно до протоколу від 22 квітня 2015 року № 6/15 засідання наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», прийнято рішення про дарування нерухомого майна, що є предметом цього договору, обдарованій ОСОБА_5 .
 
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04 квітня 2017 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 .
 
Відповідно до рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Управлінням соціального захисту населення Покровської міської ради Донецької області від 31 серпня 2016 року № 1 ОСОБА_1 встановлено статус особи, на яку поширюється чинність пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
 
29 вересня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області.
 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області.
 
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 16 грудня 2018 року, у справі № 235/1679/18 заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області, ОСОБА_3 , про усиновлення дитини задоволено. 
Оголошено ОСОБА_1 усиновлювачем дитини ОСОБА_2 . 
Записано ОСОБА_1 матір`ю дитини ОСОБА_2 . 
Зобов`язано Покровський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити актовий запис про народження ОСОБА_2 від 10 грудня 2013 року № 877, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку, присвоїти йому інший номер та внести відповідні зміни до актового запису про народження, видати нове свідоцтво про народження дитини.
 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначені батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 
 
15 лютого 2018 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О. В. заведено спадкову справу за заявою ОСОБА_3 , яка є спадкоємицею за законом після померлої дочки ОСОБА_5 . Також із заявою звернулася ОСОБА_1 як законний представник малолітньої дитини ОСОБА_2 , яка є іншим спадкоємцем за законом.
 
Спадкоємцями ОСОБА_5 є її малолітня дочка ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_6 .
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, і доводів касаційної скарги колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Предметом позову ОСОБА_1 , яка відповідно до частини першої статті 242 ЦК України діє як законний представник малолітньої ОСОБА_2 , визначено такі вимоги: 1) про визнання недійсним та скасування рішення наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відчуження квартири, в частині визнання обдарованою особою - ОСОБА_5 ; 2) визнання недійсним договору дарування квартири  АДРЕСА_1 , укладеного 04 квітня 2017 року між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 ; 3) зобов`язання ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» в особі наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» повторно розглянути подані документи про передачу/відчуження шляхом дарування квартири АДРЕСА_1 , обдарованій дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
На обґрунтування позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», оформленого протоколом від 22 квітня 2015 року № 6/15, в частині визначення обдарованої особи ОСОБА_5 , ОСОБА_1 посилалася на те, що ОСОБА_5 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , не отримала статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця та не користувалася пільгами, визначеними чинним законодавством України. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що наглядова рада ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» безпідставно вирішила подарувати квартиру АДРЕСА_1 саме ОСОБА_5 , а не дочці загиблого лейтенанта міліції ОСОБА_4 ОСОБА_2 .
 
Заявляючи вимогу про визнання недійсним договору дарування спірної квартири, ОСОБА_1 посилалася на те, що цим договором було порушено права малолітньої дитини на користування та володіння цією квартирою.
 
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
 
Згідно із статтею 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
 
Правовим наслідком укладання договору дарування є безповоротне припинення права власності у дарувальника на майно, що є предметом договору, та виникнення права власності на нього в обдарованої особи. Особливість договору дарування полягає у тому, що цей договір є безоплатним: право власності на предмет договору переходить до обдаровуваного без надання будь-якої зустрічної матеріальної чи нематеріальної компенсації дарувальникові.
 
Відповідно до частини першої статті 720 ЦК України сторонами у договорі дарування можуть бути як фізичні, так і юридичні особи. 
 
Судом апеляційної інстанції встановлено і не спростовано матеріалами справи та позивачем те, що відповідно до протоколу засідання наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 22 квітня 2015 року № 6/15 розглядалось питання щодо виділення зі складу гуртожитку ( АДРЕСА_2 ) трикімнатної квартири АДРЕСА_3  в окремий об`єкт нерухомості та зміну її цільового призначення для укладення договору дарування квартири між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 . 
 
Укладення договору дарування квартири АДРЕСА_1  входило до компетенції наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» відповідно до статей 51, 52 Закону України «Про акціонерні товариства» (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське») та статуту ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». 
 
Договір дарування вказаної квартири було укладено між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 у тому числі на виконання звернення начальника Донецького обласного УБОЗ та Красноармійського міського голови з проханням про виділення житла вдові загиблого при виконанні службових обов`язків працівника міліції, старшого лейтенанта ОСОБА_4 ОСОБА_5 , листа начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 02 березня 2015 року № 1075/Аб до виконуючого обов`язки Красноармійського міського голови керівництва Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про необхідність виділити житло в м. Красноармійську родині уродженця міста, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , який віддав життя за майбутнє суверенної України, а також звернення виконуючого обов`язки Красноармійського міського голови до президента ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 16 квітня 2015 року про допомогу у вирішенні питання про надання житла вдові загиблого працівника міліції ОСОБА_4 ОСОБА_5 . 
 
Відповідно до статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб. 
 
Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.
 
Так, згідно із частиною першоюстатті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 
Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга, третя статті 215 ЦК України). 
 
При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.
 
Суд апеляційної інстанції, надавши належну оцінку правовим підставам позову та зібраним у справі доказам, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що оскаржуваними нею рішенням наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та договором дарування квартири було якимось чином порушено законі права та інтереси малолітньої ОСОБА_2 , тому підстави вважати їх недійсними відсутні.
 
Позовна вимога про зобов`язання ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» повторно розглянути питання щодо передачі/відчуження шляхом дарування спірної квартири є похідною вимогою від позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення наглядової ради ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», оформлене протоколом № 6/15 від 22 квітня 2015 року, в частині визнання обдарованої особи - ОСОБА_5 , та про визнання недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладеного 04 квітня 2017 року між ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» та ОСОБА_5 , тому також задоволенню не підлягає.
 
Колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставними посилання ОСОБА_1 в касаційній скарзі на те, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15 (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/7353/13 (провадження                       № 61-8946св18), та постановах Верховного Суду України від 09 листопада 2016 року у справі № 6-930цс16, від 06 квітня 2016 року у справі № 6-589цс16, оскільки ці справи стосуються інших фактичних обставин.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлених на їх підставі обставин справи.Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 367 ЦПК України.Суд касаційної інстанції згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
 
Щодо розподілу судових витрат
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
 
Постанову Донецького апеляційного суду від 08 червня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                       І. А. Воробйова

                                                                                                                  Г. В. Коломієць

                                                                                                                   Р. А. Лідовець

                                                                                                                   Ю. В. Черняк