ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 805/2880/15-а
адміністративне провадження № К/9901/38031/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Пасічник С.С.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Юрченко В.П., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду у складі судді Христофорова А.Б. від 31 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В. від 26 вересня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, третя особа - Міжміське управління у містах Краматорську та Дружківці Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Предметом розгляду судів у цій справі були позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» (далі - позивач, Товариство) до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач, Інспекція), третя особа - Міжміське управління у містах Краматорську та Дружківці Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі - третя особа, Управління Держгеокадастру) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07 липня 2015 року №0000352201/15943, яким позивачу збільшено розмір грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у сумі 133942,32 грн. та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 33485,58 грн.

Оспорюване рішення Інспекція прийняла за результатами проведеної документальної планової перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 2013-2014 року, за результатами якої складений акт від 18 червня 2015 року №333/05-15-22-01-34657789, у якому, окрім іншого, зафіксовано порушення позивачем вимог підпункту 271.1.1 пункту 271.1 статті 271, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України), внаслідок чого підприємством занижено орендну плату за землю на загальну суму 133942,32 грн., у тому числі за 2013 рік - 66971,16 грн. та 2014 рік - 66971,16 грн.

Такий висновок контролюючого органу обґрунтований тим, що протягом перевіряємого періоду Товариство, користуючись земельними ділянками, декларувало та сплачувало орендну плату за 2013 та 2014 роки з врахуванням розміру нормативної грошової оцінки землі, яка не відповідає даним, зазначеним у листі управління Держземагентства у м. Краматорську Донецької області від 18 червня 2014 року №03-29/2553, що призвело до її заниження.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 31 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року, позов задовольнив; визнав протиправним та скасував оспорюване податкове повідомлення-рішення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дані про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, зазначені у листі управління Держземагентства у м. Краматорську Донецької області від 18 червня 2014 року №03-29/2553, на які посилається Інспекція, не могли бути підставою для нарахування спірних зобов`язань по орендній платі за землю, оскільки такий лист не є належним документом, яким можуть бути оформлені дані про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, натомість розрахунок грошового зобов`язання Товариством проведено на підставі нормативної грошової оцінки землі, яка зазначена у довідках (витягах з нормативної грошової оцінки) від 13 травня 2010 року №№ 993, 994, й правильність їх використання підтверджено третьої особою; до того ж судами встановлено, що нормативна грошова оцінка у місті Краматорську була затверджена рішенням Краматорської міської ради від 24 лютого 2010 року №34/V-47 у 2013-2014 роках не змінювалася, що також підтверджено у листі Краматорської міської ради від 20 серпня 2015 року №01-52/3060.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В касаційній скарзі по суті зазначає про помилковість висновків судів попередніх інстанцій та прийняття ними рішень за неправильного застосування норм матеріального права, вирішення спору без повного, належного та всебічного дослідження всіх обставин справи, посилаючись на обставини, викладені у акті перевірки Товариства.

Позивач у запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів першої та апеляційної інстанції, які просить залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Справа передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, касаційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Судами встановлено, що 18 вересня 2007 року між позивачем (орендар) та Краматорською міською радою (орендодавець) укладений договір оренди землі №843, за умовами якого Товариству в оренду передано земельну ділянку загальною площею 2,9478 га, яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5 (район Шлакової гори), для розміщення золовідвалу. Відповідно до пункту 9 договору, з урахуванням додаткової угоди №1/843-657 від 06 серпня 2008 року, орендна плата за землю сплачується орендарем з 01 квітня 2008 року виключно у грошовій формі в розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить за рік 95498,91 грн. ((41,17х2,623 х 29478,0) х 3%).

Також 05 лютого 2010 року між позивачем (орендар) та Краматорською міською радою (орендодавець) укладений договір оренди землі №051, за умовами якого Товариству в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0,0060 га, яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 8-д, для функціонування будівлі прохідної. Відповідно до пункту 9 договору орендна плата за землю сплачується орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить за рік 235,80 грн. ((131,00 х 60,0) х 3%).

Краматорською міською радою 24 лютого 2010 року прийнято рішення №34/V-47 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Краматорська», яким, зокрема, зобов`язано управління Держкомзему у місті Краматорськ Донецької області забезпечити одержання землекористувачами та власниками землі довідок про земельну ділянку.

Відповідно до довідок (витягів з нормативної грошової оцінки) від 13 травня 2010 року №№ 993, 994 нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 0,0060 га, яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 8-д, становить 11087,60 грн., а нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 2,9478 га, яка розташована за адресою: м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 5 (район Шлакової гори), становить 4948890,45 грн.

При обчисленні орендної плати за надані Товариству земельні ділянки останнє використало розмір нормативної грошової оцінки цих ділянок, зазначений у даних ДЗК від 13 травня 2010 року №№ 993, 994, і саме такий розмір нормативної грошової оцінки позивачем було вказано позивачем у податкових деклараціях з орендної плати за 2013-2014 роки.

Розрахунок річної плати за оренду землі за договором №051 склав 332,63 грн. (11087,60 х 1 х 0,03) та за договором №843 - 148466,71 грн. (4948890,45 х 1 х 0,03).

В аспекті заявлених вимог, з огляду на фактичні обставини, установлені судами, Верховний Суд дійшов висновку про таке.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК України).

Базою оподаткування земельним податком, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (підпункт 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 ПК України).

Згідно з пунктом 286.1 статті 286 ПК України, яка визначає порядок обчислення плати за землю, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.2 статті 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, наведеною нормою закріплено обов`язок платника земельного податку, а відповідно до пункту 288.7 статті 288 ПК й платника орендної плати за землю подавати дані ДЗК про нормативну грошову оцінку землі разом із першою декларацією та у разі зміни такої оцінки.

У свою чергу, дані ДЗК містять інформацію про грошову оцінку землі, яка відповідно до першої частини статті 15 Закону України від 11 грудня 2003 року №1378-IV «Про оцінку земель» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Закон №1378-IV) проводиться на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно частини другої статті 20 Закону №1378-IV дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який за правилами частини третьої статті 23 цього Закону видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як встановлено в ході судового розгляду, Товариство є орендарем земельних ділянок, що знаходяться у м. Краматорську по вул. Орджонікідзе площею 2,9478 га та площею 0,0060 га.

Розрахунок орендної плати на 2013-2014 роки позивачем проведено на підставі нормативної грошової оцінки землі, яка зазначена у довідках (витягах з нормативної грошової оцінки) від 13 травня 2010 року №№ 993, 994, й правильність їх використання підтверджено третьої особою. Підстав вважати дані вказаних довідок (витягів з нормативної грошової оцінки) недостовірними немає.

До того ж судами встановлено, що нормативна грошова оцінка у місті Краматорську була затверджена рішенням Краматорської міської ради від 24 лютого 2010 року №34/V-47 і у 2013-2014 роках не змінювалася, що також підтверджено у листі Краматорської міської ради від 20 серпня 2015 року №01-52/3060. Тобто обставин зміни розміру нормативної грошової оцінки землі, відомості з якої були б оформлені відповідним витягом з технічної документації, як того вимагає стаття 20 Закону №1378-IV, у ході розгляду справи не встановлено.

За таких обставин висновок судів першої та апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, про непідтвердження використаної контролюючим органом при нарахуванні орендної плати за землю її нормативної грошової оцінки даними, оформленими у відповідності до вимог законодавства, й, як наслідок, про безпідставність збільшення позивачу грошового зобов`язання зі сплати орендної плати за 2013 та 2014 роки не спростовується мотивами, наведеними у касаційній скарзі відповідача, і не дає підстав для задоволення вимог скаржника.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а також відсутність підстав вважати, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права чи порушення процесуальних норм, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Інспекції без задоволення, а оскаржених рішень судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді | С.С. Пасічник І.А. Васильєва   В.П. Юрченко