Ухвала                                       
іменем України 
 
10 січня 2022 року
м. Київ
справа № 367/7128/20
провадження № 51-6195 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                              ОСОБА_1 , 
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 7 липня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020100070001921, стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Прип`яті Київської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої там само, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 
ст. 369-2 Кримінального кодексу України (далі – КК), 
встановив:
Ірпінський міський суд Київської області ухвалою від 7 липня 2021 року задовольнив клопотання захисників і закрив кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.
Київський апеляційний суд ухвалою від 28 жовтня 2021 року зазначену ухвалу місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_4 судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції через істотне порушення норм кримінального процесуального закону. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор посилається на те, що суд неправильно обрахував строки досудового розслідування, внаслідок чого безпідставно закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , керуючись п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Прокурор вважає, що з 22 вересня по 28 жовтня 2020 року строк досудового розслідування призупинявся у зв`язку з потребою ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, а тому передбачені ст. 219 КПК строки досудового розслідування не були порушені і матеріали провадження направлено до суду в межах строку проведення досудового розслідування. На думку прокурора, ухвала апеляційного суду не відповідає положенням ст. 419 КПК, оскільки цей суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги прокурора, не надав на них вичерпних та переконливих відповідей. 
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до скарги копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у межах касаційної скарги.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру 
у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. 
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 219 КПК визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з наявних матеріалів, 24 червня 2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру, тобто досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні  повинно було закінчитися прийняттям прокурором одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК, до 24 серпня 2020 року. Цього ж дня за постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 7 строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до трьох місяців, тобто до 
24 вересня 2020 року.
Обґрунтовуючи своє рішення про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах кримінального провадження, зокрема в реєстрі матеріалів досудового розслідування та наданих суду сторонами копіях повідомлень про завершення досудового розслідування й надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 22 вересня 2020 року, направлених підозрюваній ОСОБА_4 та її захисникам засобами поштового зв`язку, всупереч вимогам 
ст. 111 КПК, відсутні будь-які докази про отримання ними у передбачений законом спосіб відповідних повідомлень. Також суд установив, що таке повідомлення стороні захисту будь-яким іншим чином теж не було вручено і прокурор не надав доказів того, що слідчий направив стороні захисту саме повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, оскільки в долучених ним копіях квитанцій про поштове відправлення був відсутній опис вкладеного, а на копіях направлених повідомлень відсутня дата складання документа і не зазначено дати, коли можливо здійснити ознайомлення.
Крім того, суд зауважив, що повістки, наявні в матеріалах кримінального провадження, на ім`я підозрюваної ОСОБА_4 від 25 та 28 вересня 2020 року про виклик до Подільського УП ГУНП в м. Києві для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відповідно на 28 та 29 вересня 2020 року вона не отримувала і суду не надано доказів того, що вони були вручені їй.            
Дав суд оцінку і доводам захисника ОСОБА_5 про те, що  28 вересня 2020 року, коли він разом із підозрюваною та іншим її захисником з`явилися за викликом слідчого до Подільського УП ГУНП в м. Києві для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування, слідчий не надав стороні захисту вищевказаних матеріалів, пояснивши, що вони не готові для ознайомлення і пізніше він повідомить про їх готовність та дату й час ознайомлення з ними.
Отже, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, обґрунтовано визнав слушними доводи сторони захисту стосовно того, що до 
25 вересня 2020 року ні захисники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ні підозрювана ОСОБА_4 не були в будь-який спосіб повідомлені про завершення досудового розслідування та можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. 
Про те, що станом на 25 вересня 2020 року досудове розслідування фактично тривало, свідчить і той факт, що цього дня слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва за участю слідчого, підозрюваної ОСОБА_4 та її захисників у цьому кримінальному провадженні розглянув клопотання слідчого 
СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 про арешт майна. 
Як вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 28 жовтня 2020 року, підозрювана ОСОБА_4 та її захисники  ОСОБА_5 і  ОСОБА_6 тільки зазначеного дня реалізували своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 був затверджений прокурором і направлений до суду 28 жовтня 2020 року, а надійшов до суду 3 листопада 2020 року. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та в порядку, передбачених КПК.
Тобто прокурор склав та направив обвинувальний акт до суду поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК, оскільки строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні закінчився ще 24 вересня 2020 року.
Доводи, наведені у касаційній скарзі, про те, що строки досудового розслідування, в цьому провадженні не були порушені і матеріали направлено до суду в межах строку проведення досудового розслідування, оскільки з 22 вересня по 28 жовтня 2020 року строк досудового розслідування призупинявся у зв`язку з потребою ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, є безпідставними, оскільки, як установив суд, можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування сторона захисту отримала лише 28 жовтня 2020 року і це підтвердив прокурор під час апеляційного розгляду справи. 
З клопотаннями про встановлення строку для ознайомлення сторона обвинувачення до слідчого судді не зверталась.
За наведених обставин, установивши, що з моменту оголошення про підозру   ОСОБА_4 до направлення обвинувального акта до суду минуло більше трьох місяців і строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні не зупинявся у встановленому законом порядку, суд першої інстанції правомірно закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 на підставі 
п. 10 ч. 1 ст. 284  КПК у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу.
З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства та матеріалах кримінального провадження.
Апеляційний суд, переглянувши ухвалу суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора, належно перевірив усі наведені в ній доводи, які за суттю 
і змістом аналогічні викладеним у касаційній скарзі, й обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог сторони обвинувачення, навівши в ухвалі мотиви та правові підстави, з яких виходив, постановляючи рішення.
Ухвала апеляційного суду не суперечить вимогам ст. 419 КПК, а твердження в поданій касаційній скарзі про протилежне є неспроможними.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачено ст. 412 КПК та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне 
й обґрунтоване судове рішення, суд касаційної інстанції не встановив.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив: 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 7 липня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_4 .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                         ОСОБА_3