ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року 
м. Київ
справа №520/17191/2020
адміністративне провадження № К/9901/41049/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, третя особа - Державний концерн «Укроборонпром» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2021 року (судді: Мельнікова Л.В. (головуючий), Рєзнікова С.С.) у справі № 520/17191/2020.

У С Т А Н О В И В:
І. Суть спору
Короткий зміст позовних вимог
1. Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (далі - позивач, платник податків, ДП «Завод імені В.О. Малишева») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Харківській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 19.11.2020 № 00034160402 щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 8 516 135,00 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом, всупереч вимог чинного податкового законодавства було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.11.2020 № 00034160402, оскільки висновки відповідача викладені ним у акті перевірки є хибними та такими, які не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у зв`язку з невірним застосуванням положень податкового законодавства. Позивач зазначає, що до доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно зі статтями 64, 66, 69, 71 Бюджетного кодексу України закріплені за місцевими бюджетами. Вказує, що згідно роз`яснень Міністерства фінансів України у листі від 21.04.2017 за № 35130-12-10/11072 «Щодо можливості зарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу» (на звернення Державної фіскальної служби України від 21.03.2017   № 882/4/99-99-12-03-02-13) зарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з платежів, надходження яких розподіляється у пропорціях як до державного так і до місцевих бюджетів, положеннями Кодексу не передбачено. Позивач вказує, що безпідставна відмова ДП «Завод імені В.О. Малишева» у бюджетному відшкодуванні ПДВ на розрахунковий рахунок позбавляє його можливості виконувати зобов`язання перед бюджетом в частині своєчасності та повноти сплати податків та обов`язкових платежів, а заборона зарахувати суму ПДВ належної до відшкодування в рахунок зменшення наявного податкового боргу, призводить до «заморожування» обігових коштів в декларації з ПДВ, в результаті чого державний бюджет не отримує надходжень, а позивач втрачає можливість зменшувати заборгованість перед бюджетом та матиме негативні для діяльності наслідки.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 00034160402 від 19.11.2020. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 00034160402 від 19.11.2020 діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки у позивача на момент подання податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року та заяви про повернення сум бюджетного відшкодування відсутній податковий борг з податку на додану вартість.
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просило скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ДП «Завод імені В.О. Малишева» у повному обсязі.
5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2021 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Харківській області задоволено. Скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року та прийнято нове судове рішення, яким ДП «Завод імені В.О. Малишева» відмовлено у задоволенні вимог адміністративного позову повністю. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що станом на 20.10.2020 загальна сума податкового боргу позивача становить 403    744 977,42 грн (у тому числі: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, земельного податку з юридичних осіб, штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг). Судом апеляційної інстанції встановлено та зазначено, що згідно з додатком 4 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року ДП «Завод імені В.О. Малишева», - за наявності податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код 11010100) у загальному розмірі                     169    352 068,83 грн (100 відсотків) у якості бюджетного відшкодування на рахунок підприємства у банку ДП «Завод ім. Малишева» просить перерахувати                            8 516 135,00 грн. При цьому, позивач не змінює напряму суми, зазначеної у рядку 20.2.2 (8   516 135,00 грн) та не зазначає про необхідність врахувати цю суму в рахунок погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та не заповнює таблицю 1 цього додатку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, ДП «Завод імені В.О. Малишева»    подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2021 року та залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 березня 2021 року у справі № 520/17191/2020.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ДП «Завод імені В.О. Малишева» разом з декларацією з ПДВ за серпень 2020 року подало, зокрема, додатки Д3 та Д4 до декларації і фактично позивачем до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 8    516    135,00 грн за серпень 2020 року на банківський рахунок платника податків.
У період з 22.09.2020 по 20.10.2020 контролюючим органом проведена камеральна перевірка ДП «Завод імені В.О. Малишева» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за серпень 2020 року, за наслідками якої 20.10.2020 складено акт перевірки № 1915/20-40-04-02-08/14315629. Зауважень щодо правомірності визначення позивачем суми бюджетного відшкодування у розмірі 8    516    135,00 грн за серпень 2020 року контролюючим органом не зазначено, однак у вказаному акті перевірки зазначено, що станом на 20.10.2020 сума податкового боргу ДП «Завод імені В.О. Малишева» становить 403   744 977,42 грн, у тому числі: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код 11010100) - 169   352 068,83 грн; частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до державного бюджету відповідно до закону (код 21010100) -            163   114   607,00 грн; земельний податок з юридичних осіб (код 18010500) -                     7 0657 406 грн; штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (код 21080900) - 620 894,60 грн. При цьому, в акті перевірки зазначено, що позивач має право збільшити суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21 Декларації з ПДВ) за серпень 2020 року (у разі узгодження податкового повідомлення-рішення).
19.11.2020 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.11.2020 № 00034160402.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з додатком 4 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року ДП «Завод імені В.О. Малишева» - за наявності податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (код 11010100) у загальному розмірі 169   352 068,83 грн (100 відсотків) у якості бюджетного відшкодування на рахунок ДП «Завод імені В.О. Малишева» у банку позивач просить перерахувати 8   516 135,00 грн. При цьому, позивач не змінює напряму суми, зазначеної у рядку 20.2.2 (8   516 135,00 грн) та не зазначає про необхідність врахувати цю суму в рахунок погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та не заповнює таблицю 1 цього додатку.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано окремі положення чинного податкового законодавства, зокрема, положення пункту «б)» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, положень Бюджетного кодексу України щодо доходів, які відносяться до загального фонду Державного бюджету України, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. Відповідач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.
10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Пункти 200.1, 200.4, 200.7, 200.12, 200.13, 200.15 статті 200.
Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до    пункту 200-1.3    статті 200-1    цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до    пункту 200-1.3    статті 200-1    цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:  а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у    податковій декларації    або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами "б" і "в" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
У випадках, передбачених підпунктами "а", "г" і "ґ" цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".
У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
У разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.
12. Бюджетний кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
12.1. Підпункт 1 пункту 2 статті 29.
До доходів загального фонду Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених  пунктом 1 частини другої статті 67-1  цього Кодексу) належать: 1) податок на доходи фізичних осіб (крім податку, визначеного  пунктом 1-1  цієї частини статті), що сплачується (перераховується) згідно з  Податковим кодексом України  у розмірі 25 відсотків на відповідній території України (крім території міст Києва та Севастополя) та у розмірі 60 відсотків - на території міста Києва.
12.2. Підпункт 1 пункту 1 статті 64.
До доходів загального фонду бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, міст Києва та Севастополя, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать: 1) 60 відсотків податку на доходи фізичних осіб (крім податку на доходи фізичних осіб, визначеного    пунктом 1-1    частини другої статті 29 цього Кодексу), що сплачується (перераховується) згідно з    Податковим кодексом України    на відповідній території (крім території міст Києва та Севастополя).
13. Про затвердження форми та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, наказ Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21:
13.1. Пункт 10 Розділу ІІІ.
Додатками до декларації є:
1) розрахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1) (додаток 1);
2) довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) (додаток 2);
3) розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3) (додаток 3);
4) заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4) (додаток 4);
5) розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) (додаток 5);
6) розрахунок сум податку на додану вартість, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, та/або показників, відповідно до яких підприємства (організації) належать до підприємства (організації) осіб з інвалідністю (Д6) (додаток 6);
7) розрахунок (перерахунок) частки використання товарів/послуг, необоротних активів в оподатковуваних операціях (Д7) (додаток 7);
8) заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д8) (додаток 8);
9) розрахунок податкових зобов`язань за операціями, визначеними в    статті 16-1    Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», та питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів (ДС9) (додаток 9).
13.2. Пункт 5 Розділу V.
Платники податку, які відповідно до    статті 200    розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
14. Порядок казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43:
14.1. Пункт 2.2.
У процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства: відкривають, закривають бюджетні рахунки у національній валюті у Державній казначейській службі України для зарахування до державного бюджету доходів та інших надходжень (далі - платежі); відкривають, закривають та обслуговують рахунки у системах: електронного адміністрування податку на додану вартість відповідно до    Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1177); електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового відповідно до Порядку електронного адміністрування реалізації пального  та спирту етилового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року  № 408; здійснюють в автоматизованому режимі розподіл платежів між загальним та спеціальним фондами державного бюджету, між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, та перераховують розподілені кошти за належністю; формують розрахункові документи і здійснюють перерахування сум: податку на додану вартість до бюджету та на поточні рахунки платників податку на додану вартість з рахунків, відкритих у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на підставі реєстрів Державної податкової служби України; акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового до бюджету з рахунків, відкритих у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового; формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням або висновком органів, що контролюють справляння надходжень бюджету; формують розрахункові документи і проводять бюджетне відшкодування податку на додану вартість відповідно до    Податкового кодексу України    та нормативно-правових актів щодо бюджетного відшкодування податку на додану вартість; здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; здійснюють перерахування базової дотації відповідним місцевим бюджетам; ведуть бухгалтерський облік усіх надходжень державного бюджету відповідно до законодавства; здійснюють у межах повноважень контроль за бюджетними повноваженнями при зарахуванні надходжень бюджету; надають інформацію про виконання доходів та інших надходжень державного бюджету органам, що контролюють справляння надходжень бюджету.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша    статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
16. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України.
17. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.11.2020 № 00034160402 щодо відсутності права на отримання бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2020 року та відсутність права на врахування такої суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі                          8 516 135,00 грн, діяв у межах та у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
18. У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами (що не заперечувалось та не спростовувалось позивачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами), що станом на 20.10.2020 загальна сума податкового боргу ДП «Завод імені В.О. Малишева» становить 403  744 977,42 грн (у тому числі: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, земельного податку з юридичних осіб, штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг). Крім того, згідно з додатком 4 до податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року ДП «Завод імені В.О. Малишева» за наявності податкового боргу, у якості бюджетного відшкодування на рахунок ДП «Завод імені В.О. Малишева» у банку позивач просить перерахувати 8  516  135,00 грн. При цьому, позивач не змінює напряму суми, зазначеної у рядку 20.2.2 (8  516 135,00 грн) та не зазначає про необхідність врахувати цю суму в рахунок погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати та не заповнює таблицю 1 цього додатку.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до положень пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), про що також зазначає суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. Положення вказаної норми податкового законодавства для регулювання спірних правовідносин передбачають наявність у платника податків податкового боргу в цілому не за окремим видом податку, а у справі, що розглядається судом апеляційної інстанції встановлена наявність такого податкового боргу у ДП «Завод імені В.О. Малишева», що не заперечувалось позивачем.
Крім того, суд апеляційної інстанції, з урахуванням вказаних положень чинного законодавства, обґрунтовано зазначив, що додаток 4 заповнюється з урахуванням наступного: сума бюджетного відшкодування, визначена у декларації за звітний (податковий) період (рядок 20.2 декларації) з ПДВ відповідно до статті 200 ПК України, відображається окремо: а) у сумі (словами та цифрами), що перераховується на рахунок банку платника із зазначенням номеру рахунка (рядок 20.2.1 декларації); б) у сумі (словами та цифрами), що враховується в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету, із зазначенням коду бюджетної класифікації та рахунку платежу (рядок 20.2.2 декларації). У відомостях щодо суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування (далі - СЕА) ПДВ, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, відображаються: сума коштів на рахунку у СЕА ПДВ на момент подання декларації; сума узгоджених податкових зобов`язань поточного звітного періоду (рядок 18.1 декларації); сума податкового боргу з податку на момент подання декларації; сума коштів на рахунку у СЕА ПДВ, що може бути перерахована на поточний рахунок платника. Загальна сума коштів на рахунку у СЕА ПДВ, що перевищує суму, яка підлягає перерахуванню до бюджету, підлягає перерахуванню на рахунок у банку (із зазначенням номеру рахунку) та/або до бюджету в рахунок погашення податкового боргу з податку вказується словами та цифрами. У разі прийняття рішення про врахування суми бюджетного відшкодування в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, які сплачують до Держбюджету (рядок 20.2.2 декларації), платнику податків потрібно заповнити таблицю 1. У таблиці 1 зазначають цифрами суму бюджетного відшкодування (графа 4) у розрізі відповідних платежів із зазначенням коду бюджетної класифікації (графа 2) та рахунка платежу в Державній казначейській службі України (графа 3). Значення рядка «Усього» графи 4 таблиці 1 додатка 4 повинно дорівнювати значенню рядка    20.2.2 декларації.
19. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених позивачем у адміністративному позові та запереченнях (відзиві) на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені позивачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.
20. Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до    статті 8 Конституції України,    статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України    та частини першої    статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»    суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну  відповідь  на  кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
21. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2021 року слід залишити без задоволення.
22. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
23. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених    статтею 341    цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» залишити без задоволення, а постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 6 липня 2021 року у справі № 520/17191/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді | І.Я.Олендер І.А. Гончарова  Р.Ф. Ханова