Справа №577/1512/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Рідзевська І. О.	
Номер провадження 33/816/249/21 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  184 КУпАП 	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює радіотелефоністом В/ч НОМЕР_1 і/н: НОМЕР_2 

визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що вона, маючи на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилася від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання дитини, а саме, не бере участь у вихованні та навчанні дитини, а також в особистому та шкільному житті хлопчика, не спілкується з вчителями, не приймає участь в шкільних та класних батьківських зборах, дитина не в повній мірі забезпечена одягом, не дозволяє сину телефонувати до неї, а також не забирає дитину на вихідні та свята до дому, обіцяє, але обіцянки не виконує.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що:
-  протокол серії ВАБ № 091490 відносно неї був складений 01 березня 2021 року, тобто з порушенням передбачених ст. 254 КУпАП строків і копію вказаного протоколу, що також передбачено зазначеною статтею Закону, одразу після його складання, їй вручено не було; що позбавило її можливості скористатися своїми правами;
- працівниками поліції допущено помилки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 091490 від 01 березня 2021 року, в частині вимог щодо його змісту, тобто, не було вказано місце його складення (опосередковано - м. Конотоп), що не дає змогу визначити чи була дійсно вона присутня в тому місці та в той час де складався даний протокол чи була відсутня взагалі оскільки знаходилась в іншому місці, не було вказано місце, дата та час вчинення адміністративного правопорушення за яке її мають притягнути до відповідальності, вказаний протокол складався без її присутності і з вказаним протоколом вона ознайомилися при ознайомленні з матеріалами справи 08 квітня 2021 року;
- у протоколі зазначено що «пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення додається окремо», однак, вона не надавала жодного пояснення, так як не була присутня при складанні протоколу і додане пояснення від 01 березня 2021 року, складене лейтенантом поліції Павлюченко В.В., викладене від третьої особи та має запис, що особа яка надавала пояснення, тобто ОСОБА_3 , відмовилася його підписувати в присутності свідків, які вказані у протоколі;
- у протокол внесено дані які не відповідають дійсності в частині реєстрації, а саме, за адресою АДРЕСА_1 , при тому, що за вказаною адресою вона не зареєстрована, що вбачається з копії паспорта, наявної у матеріалах справи, а фактичне місце її проживання - АДРЕСА_2 , а тому, якби її особу було встановлено належним чином, або місцем складання протоколу було місце її роботи (служби) вищевказана інформація була б внесена належним чином, що свідчить про те, що протокол було складено посадовою особою поліції формально, недостовірна інформація внесена навмисно для заповнення відповідного бланку;
- протокол було складено не належним чином, без дотримання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, з внесенням недостовірної інформації, що викликає обґрунтовані сумніви в достовірності вказаного документу, при тому, що вказаний протокол є одним із доказів, на підставі якого судом першої інстанції прийнято рішення про притягнення її до відповідальності, а з огляду на вказане такий доказ викликає розумні сумніви в його достовірності, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом»;
- Конотопським міськрайонним судом було порушено вимоги ст. 277-2 КУпАП, оскільки повістка про виклик у судове засідання призначене на 02 квітня 2021 року о 09 год. 30 хв. була вручене їй о 08 год. 32 хв. 02 квітня 2021 року представником командування військової частини, де вона проходить службу, тобто за 1 годину до початку слухання справи в суді, крім того, повістка була оформлена з порушенням, а саме відсутній номер справи та провадження, а тому вважає, що такі дії порушили її права, передбачені ст. 268 КУпАП;
- в матеріалах справи містяться письмові документи, що не мають відношення до справи - корінець повістки про виклик до Конотопського РВП, який отриманий не нею, а гр. ОСОБА_4 (про що мається підпис), її рапорт від 29 березня 2021 року, лист Конотопського РВП № 5935/61/04-2021 від 29 березня 2021 року, оскільки з даних що знаходяться у загальному доступі на сайті Конотопського міськрайонного суду строк надходження матеріалів до суду – 01 квітня 2021 року;
- з сином вона підтримую чудові та довірливі стосунки, приймає участь у його житті та вихованні, приділяє йому увагу, проводить з ним час на вихідних та організовую його дозвілля, забезпечує необхідними речами та предметами для його життя, навчання та розвитку , а тому вважає, що суд розглянув справу поверхово і формально, не надавши реальної оцінки доказам, матеріалам справи та з порушенням її процесуальних прав.
Крім того апелянт звертає увагу, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» як учасник бойових дій.

При цьому, у клопотанні (а.с.203), що надійшло до апеляційного суду 05 жовтня 2021 року і яке апеляційний суд розцінює, як доповнення до апеляційної скарги, ОСОБА_1 , окрім вищезазначених вимог, додатково просить змінити рішення Конотопського міськрайонного суду про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, з посиланням на те, що вона його не вчиняла. Також просила  зобов`язати лейтенанта поліції Конотопського СЮП ОСОБА_5 сплатити судовий збір Конотопському міськрайонному суду у розмірі 464 грн. та виплатити їй, у якості моральної шкоди суму у розмірі 1700 грн., а у разі невиплати, стягнути з ОСОБА_5 суму у двократному розмірі 3400 грн. на вказаний нею рахунок.

В судове засідання призначене на 30 грудня 2021 року на 09 год. 00 хв. до апеляційного суду ОСОБА_1 , в черговий раз, не з`явилась, направлена на відому суду адресу судова повістка також повернулася з відміткою, що «адресат відсутній за вказаною адресою».
При вирішенні питання щодо можливості здійснення апеляційного розгляду за відсутності апелянта, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП, п. 91, 99, 100, 101 «Правил надання послуг поштового зв`язку», позиції, викладеній у постанові ВП ВС № 800/547/17 від 25 квітня 2018 року, ОСОБА_1 вважається такою, що своєчасно сповіщена у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду вказаної справи.
У провадженні апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 перебуває з квітня 2021 року. 

Тривалий не розгляд вказаної справи пов`язаний з тим, що на задоволення різного роду клопотань ОСОБА_1 , судові засідання неодноразово відкладались, при цьому, також, неодноразово приймались рішення про здійснення розгляду даної справи у режимі відеоконференції, з врахуванням віддаленості місця перебування останньої від апеляційного суду та для забезпечення її участі в судовому засіданні під час апеляційного розгляду.
Тобто, апеляційним судом було вжито достатньо заходів для забезпечення права ОСОБА_1 на справедливий суд.
Проте, у ч.ч. 1-3 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі Пономарьов проти України", та "Трух проти України").
У рішенні в справі "Каракуця проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Практикою Європейського суду з прав людини, яка є преюдиційною, також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.
Враховуючи вищезазначене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 , знаючи, що в апеляційному суді на розгляді перебуває її апеляційна скарга, в судові засідання за викликом не з`являється, (в тому числі і у судові засідання, призначені у режимі відеоконференції), судові повістки не отримує, а лише направляє клопотання про відкладення на іншу дату, апеляційний суд дійшов висновку, що остання не бажає приймати участь у апеляційному розгляді даної справи.
За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також те, що дана справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляду в апеляційному суді вже тривалий час, з метою її розгляду у розумні строки, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення та вважає за можливе здійснити розгляд поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2021 року, у відсутність апелянта, і у даному випадку її права на доступ до правосуддя не є порушеними.

При цьому, перевіряючи законність прийнятого рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Факт скоєння вказаного правопорушення, а саме, ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 091490 від 01 березня 2021 року (а.с.1), 
- повідомленням Служби міської ради у справах дітей від 11 лютого 2021 року № 172 (а.с. 9);
- повідомленням на звернення В/ч НОМЕР_1 від 09 жовтня 2020 року  № 1943 (а.с. 10);
- поданням директора Конотопської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів  від 10 лютого 2021 року б/н, від 03 лютого 2021 року № 40, від 23 лютого 2021 року № 62 (а.с.11-12,15,17);
- психолого-педагогічною характеристикою ОСОБА_6 (а.с.13); 
- доповідними записками вихователя ОСОБА_7 (а.с. 18,19-20).
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась і розгляд вказаної справи відбувся за її відсутності, разом з тим, в судове засідання з`явились інші особи, які надавали свої пояснення з приводу обставин, які стали підставою для складання відносно останньої протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, в судовому засіданні був допитаний директор Конотопської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІ ступенів   ОСОБА_8 , якій пояснив, що  на зимові, осінні та літні канікули ОСОБА_2 – син ОСОБА_1 , перебував в школі-інтернаті, мати не брала сина додому протягом вересня-грудня 2020 року,  не приділяє увагу дитині, не цікавиться його життям, не дозволяє йому телефонувати їй. В 2020 році одягом дитину забезпечила не мати, а військовослужбовці, що проходять службу разом з ОСОБА_1 .
Допитані в якості свідків представники В/ч НОМЕР_1   ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зазначили, що оскільки ОСОБА_1 має малолітнього сина її не ставлять до чергувань та цілком сприяють спілкуванню та не чинять перешкод для можливості відвідування дитини матір`ю і що остання користується пільгами на військовій службі, як мати-одиначка.
Допитана в якості свідка завідувач сектором Служби у справах дітей ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснювала, що з ОСОБА_1 неодноразово проводилася бесіда щодо обов`язків приймати участь у житті та вихованні сина, однак, відношення до дитини та своїх батьківських обов`язків остання не змінила.
При цьому, допитаний представник сектору ювенальної превенції Галенко І.О. в судовому засіданні зазначив, що на звернення Служби у справах дітей було проведено перевірку за фактом  ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання свого сина - ОСОБА_6 , за результатом якої і було складено протокол відносно неї за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушенням, то вони не заслуговують на увагу, з таких підстав.
Так, ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
З наявного в матеріалах протоколу вбачається, що він був складений інспектором СЮП Конотопського РВП лейтенантом поліції Павлюченко В.В. 01 березня 2021 року у м. Конотопі відносно ОСОБА_1 , з зазначенням її місця реєстрації, роботи, суті адміністративного правопорушення, нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення у присутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Тобто, вказаний протокол містить усі необхідні відомості і визнавати його таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП підстави відсутні. При цьому, з вказаного протоколу вбачається, що вказаний протокол ОСОБА_1 не підписала, своїм правом щодо складання   пояснень чи заперечень з приводу його змісту та складання, не скористалась, а підписувати пояснення, додані до протоколу, відмовилась у присутності понятих. Таким чином, обставин, які б свідчили про порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення  апеляційним судом не встановлено.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується не лише складеним відносно неї протоколом, а наявними у матеріалах справи доказами, належність та допустимість яких ставити під сумнів у апеляційного суду підстави відсутні.
При цьому, грубих порушень при повідомленні ОСОБА_1 про призначення справи до розгляду та вручення їй судової повістки, на що посилається апелянт в поданій апеляційній скарзі, апеляційним судом також не встановлено, оскільки у повістці було зазначено особу, яка викликалась до суду, дату, час та місце, куди потрібно з`явитись, час направлення повістки та її отримання, і судом було вжито можливі заходи для належного сповіщення останньої за місцем, де вона проходить службу, а відсутність номеру справи та провадження у судовій повістці жодним чином не свідчить про порушення прав особи, які передбачені ст. 268 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про те, що вона підтримує з сином чудові та довірливі стосунки, приймає участь у його житті та вихованні, приділяє йому увагу, проводить з ним час на вихідних та організовую його дозвілля, забезпечує необхідними речами та предметами для його життя, навчання та розвитку, то апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на їх підтвердження доказів надано не було, в той час як такі доводи спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, яким, при прийнятті рішення, суддя надав належну правову оцінку.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» як учасник бойових дій є безпідставними, і суд правомірно поклав на останню обов`язок по сплаті судового збору.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаним законом передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, а в даному випадку судом розглядалася справа за фактом ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини, а не справа пов`язана з порушенням прав ОСОБА_1 , як учасника бойових дій.
За таких обставин, відсутні підстави для визнання судового рішення незаконним і доводи апелянта жодним чином не спростовують висновків, зазначених в оскаржуваній постанові.

Що стосується вимог ОСОБА_1 змінити рішення Конотопського міськрайонного суду, зобов`язати лейтенанта поліції Конотопського СЮП ОСОБА_5 сплатити судовий збір Конотопському міськрайонному суду у розмірі 464 грн. та виплатити їй, у якості моральної шкоди суму у розмірі 1700 грн., а у разі невиплати, стягнути з ОСОБА_5 суму у двократному розмірі 3400 грн. на вказаний нею рахунок, то вони задоволенню не підлягають у зв`язку з необґрунтованістю, а також у зв`язку тим, що такі вимоги виходять за межі поданої апеляційної скарги, бо предметом розгляду даного провадження є постанова судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Враховуючи вказані обставини, на спростування доводів апелянта,  апеляційний суд вважає, що вказана справа суддею суду першої інстанції була розглянута повно, всебічно, об`єктивно, оскаржуване рішення є обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни, а її апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.