ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/385/22 Справа № 174/280/21  Категорія 39 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,
суддів - Городничої В.С., Свистунової О.В.,
при секретарі - Заворотньому К.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за апеляційною скаргоюдержавного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» 
на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди завданої смертю сина на виробництві,- 
В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 05 листопада 2020 року на дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» під час виконання трудових обов`язків відповідно до режиму роботи підприємства стався груповий нещасний випадок з двома потерпілими особами, з них один зі смертельним наслідком із ОСОБА_2 , який є її сином. За фактом нещасного випадку проведено розслідування та складено акт за формою Н-1/П спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 листопада 2020 року о 17 годині 44 хвилині, який затверджений начальником Управління Держпраці у Кіровоградській області Кухаренко О.А., 29 грудня 2020 року. Внаслідок смерті сина позивача, останній завдана моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях, у зв`язку з втратою сина. Моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 300 000,00 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь без утримання податків та зборів.
Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її сина ОСОБА_2 на виробництві, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів 200 000 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню. Позивач позбавлена можливості матеріальної та моральної підтримки сина у подальшому своєму житті, відновити попередній стан життя позивача неможливо. ОСОБА_2 , який був сином позивача, загинув під час виконання трудових обов`язків, про що складено Акт про нещасний випадок форми Н-1/П, пов`язаний з виробництвом від 29 грудня 2020 року, внаслідок чого позивачу завдано моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі 200 000 грн., з урахуванням моральних страждань позивача.
Не погодившись з рішенням суду, ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значне значення для справи та зроблено висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що основною причиною настання нещасного випадку встановлено та документально підтверджено порушення трудової і виробничої дисципліни саме ОСОБА_2 при виконанні трудових обов`язків, у тому числі невиконання нормативно-правових актів з охорони праці та організаційно-розпорядчих документів підприємства, а тому позивачем не доведено, що саме ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» завдано моральну шкоду. Розмір моральної шкоди, визначений судом є завищений, не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки відсутні будь-які докази, які б підтверджували завдані позивачу страждання та призведе до його збагачення. Зазначає, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» віднесено до переліку об`єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а тому запровадження заходів процесуального примусу у вигляді стягнення моральної шкоди з підприємства призведе до тривалого блокування рахунків. 
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просила залишити апеляційну скаргу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» без задоволення, рішення суду без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є матір"ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17).
Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку встановлено, що наказом управління Держпраці у Кіровоградській області № 69-Т від 09 листопада 2020 року призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку, що стався з прохідником підземного дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_2 , 29 грудня 2020 року начальником Управління Держпраці у Кіровоградській області Кухаренко О.А. затверджено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05 листопада 2020 року о 17 год. 44 хв. на Смолінській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» форми Н-1/П. За результатами спеціального розслідування, комісія дійшла висновку визначеного у Акті Н-1, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, в наслідок падіння устаткування (обладнання) або їх конструктивних елементів. Актом також встановлені причини настання нещасного випадку: 1) основна - організаційна - порушення трудової і виробничої дисципліни, у тому числі невиконання вимог інструкції з охорони праці, а саме: не виконання вимог пунктів 1.6, 3.102 інструкції з охорони праці № 82 для прохідника, затвердженої наказом генерального директора ДП «Схід ГЗК» від 25 листопада 2018 року № 46; п.п. 2.17,2.18 Робочої інструкції прохідника 6 розряду дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «Схід ГЗК» від 28 лютого 2018 року № 120; п.п. 2.8, 2.13 Посадової інструкції майстра гірничого підземної дільниці, затвердженої наказом директора Смолінської шахти від 28 березня 2018 року № 120; абзац 3 п. 29 розділу II «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом» НПАОП 0.00-1.77-16; 2) супутні - організаційна - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання устаткування, машин, механізмів тощо; порушення вимог розділу організації робіт і заходів безпеки «Проекта организации работ по ремонту подьемного цилиндра подьема опускания балансира погрузочно-доставочной машины РFL -20»; недотримання вимог п.п. 2.2.3, 2.2.4, 2.2.5 Положення «Про нарядну систему організації робіт у підрозділах ДП «Схід ГЗК», затвердженого наказом від 30 травня 2018 року за № 326.
Особами, які допустили порушення вимог законодавстава з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування визнано: ОСОБА_4 - майстер гірничий дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «Схід ГЗК» - не здійснив належний контроль за безпечним виконанням робіт підвищеної небезпеки на дільниці, чим порушив вимоги абзацу 3 п. 29 розділу II «Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом» НПАОП 0.00-1.77-16, вимоги п. 2.8 та 2.13 Посадової інструкції майстра гірничого підземної дільниці, затвердженої наказом директора Смолінської шахти від 28 березня 2018 року № 120 та вимог п.п. 2.2.3,2.2.4,2.2.5 Положення «Про нарядну систему організації робіт у підрозділах ДП «Схід ГЗК», затвердженого наказом від 30 травня 2018 року за № 326;
ОСОБА_2 , - прохідник дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «Схід ГЗК» при виконанні ремонтних робіт самотужки прибрав, а потім не встановив запобіжний упор балансиру на місце між рамою машини і балансиром підйому ковша, чим порушив вимоги пунктів 1.6, 3.102 «Інструкції з охорони праці № 82 для прохідника, затвердженої наказом генерального директора ДП «Схід ГЗК» № 46 від 25 січня 2018року, не виконав вимоги п.п. 2.17, 2.18 Робочої інструкції прохідника 6 розряду дільниці змішаних робіт Смолінської шахти ДП «Схід ГЗК» від 28 лютого 2018 року № 120, та не виконав вимоги розділу організації робіт і заходів безпеки «Проекта организации работ по ремонту подьемного цилиндра подьема опускания балансира погрузочно-доставочной машины РFL -20» Висновок комісії: нещасний випадок, який стався о 17 год. 44 хв. з прохідником підземної дільниці ЗР Смолінської шахти ДП «СхідГЗК» ОСОБА_2 , визнається таким, що пов`язаний з виробництвом. (а.с. 9-16).
У зв`язку з втратою сина ОСОБА_2 , його матері завдано моральну шкоду у вигляді душевних страждань, остання позбавлена можливості матеріальної та моральної підтримки сина у подальшому своєму житті, відновити попередній стан життя позивача неможливо.
Встановивши факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку із втратою сина в результаті нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, з урахуванням того, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Відповідно до положень статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно п. 3.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, встановивши факт завдання моральної шкоди ОСОБА_1 у зв`язку з втратою сина, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина - ОСОБА_2 .
В даному випадку суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала. 
Доводи апеляційної скарги про те, що у нещасному випадку, що стався на виробництві винен сам позивач також не заслуговують на увагу, оскільки відповідач зобов`язаний забезпечити працівника належними умовами праці, і вина працівника в даному випадку не може бути покладена на останнього.
Посилання в апеляційній скарзі про те, що ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» віднесено до переліку об`єктів, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, а тому запровадження заходів процесуального примусу у вигляді стягнення моральної шкоди з підприємства, призведе до тривалого блокування рахунків, не дають підстав для висновку, що рішення суду ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права, та зводяться до переоцінки доказів у справі.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується із залишенням судом першої інстанції поза увагою змін до податкового законодавства, які набули чинності з 23 травня 2020 року згідно із законом України № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди є доходом, який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, у разі якщо виплата немайнової (моральної) шкоди за рішенням суду здійснюється податковим агентом на користь фізичної особи платника податків, то сума такої шкоди не включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
Отже, з 23 травня 2020 року звільняється від оподаткування податком на доходи фізичних осіб відшкодування моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
Оскільки сума стягнення з ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди складає 200 000 грн., що значно перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, як це передбачено законом, тому в даному випадку, підлягає стягненню моральна шкода, з урахуванням податків і зборів фізичних осіб.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити частково.
Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15 липня 2021 року - змінити, виклавши резолютивну частину наступним чином.
Стягнути з державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 200 000 грн. з урахуванням податку з доходів фізичних осіб.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Свистунова