Ухвала
 
25 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 201/1333/19
 
провадження № 61-17204ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув заяву  ОСОБА_1  про відвід судді-доповідача Осіяна О. М. від участі у розгляді справи за позовом  ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 вересня 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення, що надійшла 23 жовтня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, заявник просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
У листопаді 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 щодо усунення недоліків касаційної скарги та відвід судді-доповідача Осіяна О. М., яка обґрунтована тим, що є обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді (пункт 5 частини першої статті 36 ЦПК України), оскільки касаційна скарга не містить недоліків відповідно до статті 392 ЦПК України, однак в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху суддя висуває незаконні, на думку заявника, вимоги, що перешкоджає йому у доступі до правосуддя.
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
 
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).
 
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.
 
Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про  відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
 
Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).
 
Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Осіяна О. М. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, для відводу судді від участі у розгляді цієї справі.
 
Доводи заяви про відвід судді-доповідача Осіяна О. М. за своїм змістом зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді, а саме із ухвалою від 10 листопада 2021 року про залишення без руху касаційної скарги ОСОБА_1 .
 
Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідачу Осіяну О. М., питання про відвід судді у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України. 
 
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Осіяна О. М. від участі у розгляді цієї справи визнати необґрунтованою. 
 
Заяву передати для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян