Ухвала
Іменем України
 
28 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 177/1000/21
провадження № 51-4923 впс 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого                                    ОСОБА_1 , 
суддів                                              ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання            ОСОБА_4 ,
захисника                                                          ОСОБА_5 ,
обвинуваченого                                 ОСОБА_6 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого  ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42020041730000039, за обвинуваченням  ОСОБА_6  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 
ст. 209 КК України,з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, 
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшли клопотання обвинуваченого  ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42020041730000039, за обвинуваченням  ОСОБА_6  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, з Криворізького районного суду Дніпропетровської області до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, як зазначає обвинувачений та до Оболонського районного суду м. Києва, як вказує захисник. 
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що орган досудового розслідування визначає його умисел, як такий, що був направлений на заволодіння чужим майном, а саме насінням ріпака щодо якого здійснювалися поставки СФГ ім. Т. Г. Шевченка, а моментом заволодіння визначено місце поставки, тобто 
м. Новоград-Волинський Житомирської області, з чого слідує, що місцем вчинення кримінального правопорушення є м. Новоград-Волинський, тому із вказаного моменту він отримав можливість реально розпорядитися майном. Таким чином,  більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, вчинено в межах територіальної юрисдикції Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області та розгляд вказаного кримінального провадження має здійснюватися саме цим судом.
Захисником ОСОБА_5 в клопотанні зазначено, що прокурором у формулюванні обвинувачення не конкретизовано місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Разом із тим, вказує, що вчинення як шахрайства, так і легалізації (відмивання) майна, отриманого злочинним шляхом, стороною обвинувачення пов`язується з виконанням обвинуваченим ОСОБА_6 організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функції директора ТОВ «ЛА ТЕРРА», тому місцем вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 , є місце виконання останнім його службових обов`язків, як директора суб`єкта господарської діяльності ТОВ «ЛА ТЕРРА» за адресою:
м. Київ, Оболонський район, проспект Степана Бендери, б. 23, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши наведені у клопотаннях доводи та вивчивши долучені матеріалами, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, – суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
У частині 1 статті 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, при цьому, абзац 6 вказаної норми визначає виняткові випадки, у яких кримінальне провадження, з метою забезпечення оперативності та ефективності, може бути передано на розгляд до іншого суду.
Згідно приписів ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Як убачається з наявних у суду касаційної інстанції матеріалів, до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42020041730000039 за обвинуваченням  ОСОБА_6  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, вчинених у межах територіальної юрисдикції Криворізького районного суду Дніпропетровської області. Судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не розпочато.
Відповідно до вимог ст. 12 КК України більш тяжким кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , є злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України. 
Шахрайство – це форма заволодіння майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. При цьому шахрайство – це злочин з матеріальним складом, обов`язковою ознакою якого є настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяної шкоди, внаслідок заволодіння майном або придбання права на нього у відповідний спосіб. 
Шахрайство вважається закінченим злочином, якщо винний заволодіває предметом злочину винятково за допомогою обману або зловживання довірою і після цього має реальну можливість розпорядитися ним як своїм. 
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛА ТЕРРА», у період часу з 24 липня по 13 серпня 2019 року заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинивши це за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Так, у період часу з 24 липня по 3 серпня 2019 року, на підставі договору № ЛТ-1 від 24 липня 2019 року, відповідно до умов якого СФГ 
ім. Т. Г. Шевченка зобов`язувалося передати у власність покупця ТОВ 
«ЛА ТЕРРА», а покупець у порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язувався прийняти й оплатити насіння ріпаку для промислового перероблення у кількості 400 т за ціною 13 500 грн за одну тонну, на загальну суму 5 400 000 грн, зі складу СФГ ім. Т. Г. Шевченка за адресою: вул. Фермерська, 1, с. Зелене Поле, Криворізький район, Дніпропетровська область було відвантажено 404,62 т насіння ріпаку на суму 5 462 370 грн. У подальшому в період часу з 7 по 13 серпня 2019 року замовнику та вантажоодержувачу ТОВ «ЛА ТЕРРА» зі складу СФГ ім. Т.Г. Шевченка за вищезазначеною адресою було відвантажено ще 995,6 т насіння ріпаку на суму 13 440 600 грн. При цьому директором СФГ ім. Т. Г. Шевченка ОСОБА_7 на кожний вантажний транспортний засіб було оформлено товарно-транспортні накладні, які підтверджували кількість насіння ріпаку, навантажених для перевезення вантажовідправника – СФГ ім. Т. Г. Шевченка, та в яких було зазначено, що замовником перевезення та вантажоодержувачем є ТОВ «ЛА ТЕРРА», перевізником – ТВ «Клер Транс», а також що місцем кінцевого розвантаження товару є 
м. Новоград-Волинський Житомирської області.
Отже, місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого 
ч. 4 ст. 190 КК України, інкримінованого ОСОБА_6 , в даному конкретному випадку 
є с. Зелене Поле Криворізького району Дніпропетровської області, оскільки заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вважається закінченим з моменту вилучення чужого майна й отримання винною особою можливості розпорядитися ним як своїм власним. Після відвантаження насіння ріпаку замовнику та вантажоодержувачу ТОВ «ЛА ТЕРРА» зі складу СФГ ім. Т. Г. Шевченка і відправлення цього вантажу одержувачу, ОСОБА_6 мав реальну можливість розпорядитися ним як своїм. 
Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження має здійснюватися судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК країни, а саме Криворізьким районним судом Дніпропетровської області.
До такого ж висновку у цьому провадженні дійшла колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі від 21 жовтня 2021 року. 
Ураховуючи наведене, викладені у клопотаннях доводи про те, що місцем вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, є місце поставки продукції – м. Новоград-Волинський Житомирської області чи місце виконання ОСОБА_6 своїх службових обов`язків, як директора суб`єкта господарської діяльності ТОВ «ЛА ТЕРРА», не є обґрунтованими. 
Таким чином, визначених законом підстав для передачі даного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів захисник та обвинувачений не навели, так само як і не вмотивували наявності виняткових обставин.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що передбачені ч. 1 ст. 34 КПК України підстави для передачі кримінального провадження за обвинуваченням  ОСОБА_6  до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів відсутні.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого  ОСОБА_6 та йогозахисника ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 42020041730000039, за обвинуваченням  ОСОБА_6  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України,з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                           ОСОБА_3