Справа № 761/34250/21	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Щебуняєва Л.Л.	
Провадження №  33/824/4872/2021	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

 
15 листопада 2021 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Одуда А.А., потерпілої ОСОБА_1 та її представника - адвоката Нікіфорова А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Одуда А.А. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року, якою 
 
ОСОБА_2 ,           ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді,  ОСОБА_2 09 вересня 2021 року о 16 год. 15 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Дмитрівській, 2 в м. Києві, здійснив рух заднім ходом, не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушив п.п.2.3 (б), 10.9 ПДР України,  там самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.   
 
Не погоджуючись з рішенням судді, захисник Одуд А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року про визнання винним та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, - скасувати. 
 
Апелянт вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з грубим порушенням процесуальних та матеріальних норм, містить суперечливі висновки, зроблені на підставі неналежним чином досліджених доказів.
 
Свої апеляційні вимоги захисник Одуд А.А. обґрунтовує тим, що пояснення водія автомобіля «Toyota» ОСОБА_1 , в яких вона зазначає, що ОСОБА_2 рухався заднім ходом та не помітив її автомобіль, не відповідають фактичним обставинам та спростовуються тим, що автомобіль «Volkswagen Transporter» обладнаний відеокамерою заднього виду, а також системою «Парктроник» - паркувальний радар, які майже унеможливлюють скоєння ДТП при здійсненні руху заднім ходом.
 
Також апелянт вказує, що об`єктивних доказів того, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, матеріали справи не містять, а протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом факту правопорушення. Крім того, захисник зазначає, що працівником поліції було проігноровано прохання ОСОБА_2 про залучення свідка.
 
Заслухавши думку захисника Одуда А.А., який підтримав апеляційну скаргу, думку потерпілої ОСОБА_1 та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
 
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
 
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав                ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
 
Зокрема, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №118500 від 09 вересня 2021 року(а.с.1), схемі дорожньо-транспортної пригоди, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2), письмових поясненнях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 (а.с.3).
 
Як пояснила потерпіла ОСОБА_1 , після того як водій «Volkswagen Transporter» розпочав рух, вона рушила за ним. Після чого водій ОСОБА_2 хотів виїхати на бордюр, але не зміг набрати достатньої швидкості, тому його автомобіль почав відкочуватись назад, в результаті чого здійснив зіткнення з її автомобілем.
Згідно приписів п.2.3 (б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
 
Відповідно до вимог п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
 
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter» по вул. Дмитрівській, 2 в м. Києві, здійснив рух заднім ходом, не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків.
 
Таким чином, недотримання  ОСОБА_2 вимог п.п.2.3 (б), 10.9 ПДР України ПДР України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
 
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом факту правопорушення, не можуть бути взяті до уваги суду, оскільки протокол містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про події правопорушення та особу, яка його вчинила.
 
Крім того, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №118500 від 09 вересня 2021 року, складеному щодо ОСОБА_2 , обставини дорожньо-транспортної пригоди повністю узгоджуються зі схемою ДТП та поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , яким суд дав належну оцінку, та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і доводи апеляційної скарги захисника Одуда А.А. цього не спростовують.
 
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що автомобіль «Volkswagen Transporter» обладнаний відеокамерою заднього виду, а також системою «Парктроник» - паркувальний радар, які майже унеможливлюють скоєння ДТП при здійсненні руху заднім ходом, жодним чином не спростовують висновків суду про порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху. Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апелянта про те, що працівником поліції було проігноровано прохання ОСОБА_2 про залучення свідка.
 
З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги захисника                Одуда А.А. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.                        
 
Адміністративне стягнення  ОСОБА_2 призначене в межах санкції ст.124 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. 
 
З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року  про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачаю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Одуда Андрія Андрійовича - залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                         А.М. Дрига