ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року	Львів	Справа № 380/12623/21 пров. № А/857/17987/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня  2021 року про повернення позовної заяви в справі №380/12623/21 (головуючий суддя Кравців О.Р., м. Львів) за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Держави Україна в особі Управління соціального захисту населення Бориславської міської ради, в якому просила визнати протиправними дії відповідача та зобов`язати здійснити перерахунок і виплатити щорічну разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року у розмірі 4737, 00 грн.
Ухвалою від 03 серпня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд позовну заяву залишив без руху з підстав, передбачених ч. 1  ст. 123 КАС України, а саме - пропуску строку звернення до суду та неподання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
Ухвалою від 13 вересня 2021 року Львівський окружний адміністративний суд позовну заяву повернуто позивачу з тих підстав, що наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду визнані неповажними. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що строк звернення до суду нею пропущений з поважних причин, оскільки вона хвора громадянка поважного віку, дізналася від ОСОБА_2 (справа №380/4025/21, рішення від 05.07.2021), що відповідач тривалий час не виконує Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, Рішення  Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10рп/2008 та ст. 14 Закону України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, і тривалий час порушує права позивача.
Вважає, що суд першої інстанції протиправно залишив адміністративний позов без руху з підстав пропуску строку звернення до суду, не розглянувши клопотання про поновлення строку, при цьому покликаючись, що позивачка повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів 30.09.2020, однак відповідач її не повідомив і не виплатив добровільно 4737, 00 грн. 
Також зазначив, що Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
На підставі ч. 2  ст. 312 КАС України  справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що позивач звернулася до суду поза межами шестимісячного строку звернення до суду, встановленого  ст.122 КАС України. При цьому, у поданій позивачем заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено підтверджених доказами обставин, що вказували б на поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду.
Надаючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої  статті 2 КАС України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України  встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому  КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
Проте, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.
Так, відповідно до  статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що предметом спору є нарахування та виплата Управлінням соціального захисту населення Бориславської міської ради позивачу щомісячної грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік, як учаснику війни, відповідно до  ст.14 Закону України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що  Закон України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”  не встановлює спеціального строку звернення до суду за захистом порушеного права на отримання щомісячної грошової допомоги, відтак, застосуванню підлягає шестимісячний строк звернення до суду, визначений частиною другою  статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною першою  статті 171 КАС України  суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Відповідно до  ст.123 КАС України  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Отже, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд відповідно до вимог  ст.169 КАС України  повертає позовну заяву.
Так, як слідує з матеріалів справи, щомісячну грошову допомогу до 05 травня за 2020 рік позивачу було нараховано та виплачено в розмірі 570, 00 грн, що не заперечується сторонами.
Згідно з ч. 4  ст. 17-1 Закону України ,,Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”  особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Таким чином, отримавши разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік, позивач знала про розмір виплаченої допомоги, тому до 30 вересня 2020 року, тобто до закінчення встановленого законом кінцевого строку виплати цієї допомоги, мала обґрунтовані очікування на отримання більшої суми, ніж їй була нарахована та виплачена.
Вказана правова позиція відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 607/7919/17 та від 14 серпня 2018 року у справі №473/2190/17.
Разом з тим, до суду з вказаним позовом позивач звернулася 21 липня 2021 року (згідно штемпеля поштового відправлення), тобто з пропуском строку, встановленого  статтею 122 КАС.
Щодо доводів позивача з покликанням на ту обставину, що про порушення свого права вона дізналася зі справи ОСОБА_2 (справа №380/4025/21, рішення від 05.07.2021) чи засобів масової інформації, на думку колегії суддів, така не може бути поважною причиною пропуску строку, оскільки вказана обставина не змінює момент, з якого позивач повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. При цьому, будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не могли позбавити її можливості звернутися з вказаним позовом в межах строку, встановленого ч. 2  ст. 122 КАС України. Перебування на стаціонарному лікуванні також не є такою обставиною, оскільки лікування тривало з 21.11.2020 по 26.11.2020.
Слід зазначити, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення її прав, свобод та інтересів, при зверненні до суду вона повинна довести той факт, що не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Вказана правова позиція щодо застосування до правовідносин у сфері нарахування та виплати соціальних виплат положень статей  122,  123 КАС України  узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 р. у справі №240/12017/19.
Щодо доводів апелянта про поважність пропуску строку звернення до суду у зв`язку з тим, що на час спірних правовідносин в Україні діяв карантин через спалах коронавірусу, вона хворіла на хворобу COVID-19 та тривалий час не могла відновитися після перенесення хвороби, колегія суддів вказує на наступне.
17 липня 2020 року набрав чинності  Закон України від 18 червня 2020 року №731-IX ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)”  (далі - Закон №731-IX), яким пункт 3  розділу VI ,,Прикінцеві положення” КАС України  викладено у новій редакції, якою передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього  Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Пунктом 2 розділу ІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення” Закону №731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3  розділу VI ,,Прикінцеві положення” Кодексу адміністративного судочинства України  в редакції  Закону України ,,Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) ” від 30 березня 2020 року №540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Враховуючи, що  Закон №731-IX  набрав чинності 17 липня 2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3  розділу VI ,,Прикінцеві положення” КАС України, закінчилися 06 серпня 2020 року.
У свою чергу, позивач не надала доказів, які б свідчили про те, що у зв`язку із запровадженням карантину у неї були вагомі труднощі, перешкоди для звернення до суду із цим позовом. 
За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви щодо виплати допомоги до 05 травня за 2020 рік, оскільки така подана з пропуском строку, встановленого  статтею 122 КАС України.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність ухвали суду першої інстанції  нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.         

Керуючись ст. ст. 243,  312, 315, 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 13 вересня  2021 року про повернення позовної заяви в справі №380/12623/21 – без змін.
          Постанова набирає законної сили   з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 08.12.2021.