ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року 
м. Київ
Справа № 910/3008/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй- головуючий, О. М. Баранець, В. І. Студенець 
за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Центренерго"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021р.
у складі колегії суддів: О. І. Поляк - головуючий, А. І. Мартюк, Л. В. Кропивна
та на рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2020р.
суддя: М. О. Лиськов
за позовом: 
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Український банківський консалтинг";
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Твін-Трейд";
3. ОСОБА_1 
до публічного акціонерного товариства "Центренерго"
про визнання договорів викупу акцій укладеними
за участю представників: 
від позивачів: Л.М. Бєлкін,
від відповідача: Я.Б. Гаврись

ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст позовних вимог

ТОВ "Український банківський консалтинг", ТОВ "Твін-Трейд" та ОСОБА_1 звернулися до господарського суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Центренерго" про визнання договорів викупу акцій укладеними.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що відповідач ухиляється від укладення договорів про обов`язковий викуп акцій ПАТ "Центренерго". 

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.11.2020 позовні вимоги задоволено.  Визнано укладеними договори купівлі-продажу цінних паперів, запропоновані позивачами.  

Місцевий господарський суд виходив із того, що ПАТ "Центренерго" не виконало свого обов`язку, встановленого ч. 3 ст. 68 Закону України "Про акціонерні товариства" та не здійснило обов`язковий викуп своїх акцій, що належать позивачам. 

Суд також зазначив, що встановлені обставини свідчать про вчинення сторонами правочину у письмовій формі шляхом викладення його змісту у кількох документах (листах), підписаних особами, уповноваженими на це установчими документами та законом, якими сторони обмінялися. При цьому положеннями Закону України "Про акціонерні товариства", які мають спеціальний характер для спірних правовідносин, не визначені істотні умови договору про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 у справі №910/3008/20 рішення місцевого господарського суду скасовано частково. Позовні вимоги задоволено частково. Змінено редакції договорів купівлі-продажу цінних паперів (викупу емітентом власних цінних паперів) шляхом: виключення з тексту договорів дати укладення договору; доповнення договорів пунктами 3.7., 3.8., 3.9; викладення пунктів 3.3. - 3.5, 7,1 в іншій редакції.
В іншій частині умови договорів залишено в редакції рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2020. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний господарський суд виходив із того, що сторонами при листуванні було погоджено ціну викупу акцій, проте інші умови, які, як вбачається з матеріалів справи, визнаються сторонами істотними, як то застосування штрафних санкцій, умови застосування антикорупційного законодавства, дата укладення договору та строк виконання зобов`язань, сторонами погоджено не було. Так суд апеляційної інстанції  визнав помилковим висновок суду першої інстанції щодо укладеності договору. 
Суд апеляційної інстанції взяв до уваги, що проект договору, розроблений відповідачем, містив положення щодо дотримання вимог антикорупційного законодавства та доступу до персональних даних, а саме п. 7.2 - 7.4. Натомість в наданих позивачами редакціях такі умови відсутні. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що умови визначені в проекті договору пунктами 7.2. - 7.4. є істотними для відповідача як суб`єкта державного сектору економіки, та включення їх до договору не суперечить вимогам чинного законодавства, не ставить у невигідне становище жодну із сторін, а тому дійшов висновку про можливість включити вказані умови до текстів договорів, затверджених судом першої інстанції, шляхом доповнення договорів п. 3.7., 3.8., 3.9. аналогічними до змісту п. 7.2. - 7.4. проекту договору, розробленого відповідачем.

Також апеляційний суд вказав на помилковість визначення позивачами дати укладення договорів як 24.05.2019 та строків виконання зобов`язань в договорі до 25.05.2019, та дійшов висновку про необхідність визначити датою укладення договорів день набрання рішенням суду чинності та виключити з текстів затверджених судом договорів дату 24.05.2019.

Суд апеляційної інстанції визнав таким, що не відповідає положенням закону визначення моменту набуття договорами чинності з 24 травня 2019 року в п. 7.1.    договорів в редакції позивачів та дійшов висновку про необхідність змінити і п. 7.1. договорів, виклавши їх в наступній редакції: «п. 7.1. Договір набуває чинності з дня набранням рішенням суду законної сили та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань». З огляду на це апеляційний суд вирішив встановити нові строки виконання зобов`язань договорів, які вважав розумними та достатніми для виконання сторонами своїх зобов`язань. 

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ПАТ "Центренерго", не погоджуючись з судовими рішеннями у даній справі, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення та постанову скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 

Скарга подається на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо питання застосування ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства», за умовами якої умови договору викупу акцій повинні бути єдиними для всіх акціонерів. 

На думку скаржника, суди визнали укладеними договори в редакції позивачів на умовах, які мають дискримінаційний характер по відношенню до ПАТ «Центренерго» та завідомо ставлять товариство у невигідне становище, оскільки на момент оприлюднення та вручення повного тексту постанови апеляційного суду умови п. п. 3.4, 3.5 договорів вже порушені відповідачем та до товариства будуть застосовані санкції.

За твердженням скаржника, судами попередніх інстанцій було порушено ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», оскільки товариство знаходиться у процесі приватизації, а отже на укладення відповідних договорів необхідна згода Фонду державного майна України. 

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу позивачі зазначають, що апеляційним господарським судом не порушено норми права, а аргументи касаційної скарги є необґрунтованими та підлягають відхиленню. 

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

ТОВ "Український банківський консалтинг", ТОВ "Твін-Трейд" та фізична особа ОСОБА_1 є акціонерами публічного акціонерного товариства "Центренерго".

03 квітня 2019 року відбулися загальні збори акціонерів ПАТ "Центренерго". Серед інших питань порядку денного значилося питання 10 "Прийняття рішення про надання згоди вчинення значних правочинів". 

Позивачі (уповноважені особи позивачів) зареєструвалися для участі у зборах та проголосували "проти" по пункту №10 порядку денного загальних зборів, а саме "Прийняття рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів", що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 68 Закону України "Про акціонерні товариства" дає право позивачам вимагати обов`язкового викупу акцій.

Відповідач направив позивачам повідомлення, в якому визначив ціну викупу акцій у розмірі 14,9292 грн за одну акцію. Крім того, відповідач зазначив, що оскільки ПАТ "Центренерго" перебуває у банкрутстві, строк укладення договору про обов`язковий викуп акцій та строк викупу акцій, встановлені ч. 4 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства", буде визначатись з урахуванням приписів ч. 11 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції від 04.11.2012).

11 листопада 2019 року відбулося засідання Наглядової ради "Центренерго", оформлене протоколом №23/2019, з порядком денним "Прийняття рішення про надання ПАТ "Центренерго" згоди на вчинення значних правочинів про обов`язковий викуп ПАТ "Центренерго" належних акціонеру акцій на підставі ст. 68, 69 Закону України "Про акціонерні товариства".

У протоколі засідання Наглядової ради ПАТ "Центренерго" від 11.11.2019 №23/2019 вказано: 1) Вимоги акціонерів - ТОВ "Фірма "Мотор-Ділер", ОСОБА_1 , ТОВ "Український банківський консалтинг", ТОВ "Твін-Трейд", Dragon Capital (Cyprus) Limited, СП ТОВ "Драгон Капітал", ТОВ "Драгон капітал інвестментс" та ОСОБА_3 (щодо викупу акцій у кількості 65100 шт.) були надані у повній відповідності до чинного законодавства України.

Так суди попередніх інстанцій встановили, що позивачі своєчасно, а саме протягом 30 днів після прийняття 03.04.2019 загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, подали товариству письмову вимогу про намір реалізувати зазначене право, що зафіксовано у протоколі від 11.11.2019 № 23/2019.

За наслідками засідання прийнято рішення про надання ПАТ "Центренерго" згоди на вчинення значних правочинів, а саме щодо укладення договорів про обов`язковий в ПАТ "Центренерго" належних акціонеру акцій на підставі статей 68, 69 Закону України "Про акціонерні товариства" між ПАТ "Центренерго" та, зокрема позивачами: ОСОБА_1 , ТОВ "Український банківський консалтинг" та ТОВ "Твін-Трейд".

15 січня 2020 року позивачем-1 та позивачем-2, а 27.10.2020 позивачем-3 направлено на адресу відповідача проект договору про обов`язковий викуп акцій.

Відповідач договорів у запропонованій редакції не підписав, протоколу розбіжностей до договору у випадку незгоди із запропонованою позивачами редакцією не надав.

6. Норми права, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 68 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожний акціонер - власник простих акцій товариства має право вимагати здійснення обов`язкового викупу акціонерним товариством належних йому простих акцій, якщо він зареєструвався для участі у загальних зборах та голосував проти прийняття загальними зборами рішення, зокрема, про надання згоди на вчинення товариством значних правочинів.

Акціонерне товариство у випадках, зокрема, передбачених ч. 1 цієї статті, зобов`язане викупити належні акціонерові акції.

Положеннями ст. 69  Закону України "Про акціонерні товариства" визначений порядок реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій.

Так, згідно з приписами ч. 1 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства" ціна викупу акцій не може бути меншою за ринкову вартість, визначену відповідно до статті 8 цього Закону. Ринкова вартість акцій визначається станом на останній робочий день, що передує дню розміщення в установленому порядку повідомлення про скликання загальних зборів, на яких було прийнято рішення, яке стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій. Ринкова вартість акцій визначається в порядку, встановленому статтею 8 цього Закону. Договір між акціонерним товариством та акціонером про обов`язковий викуп товариством належних йому акцій укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство протягом не більш як п`яти робочих днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, у порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє акціонерів, які мають право вимагати обов`язкового викупу акцій, про право вимоги обов`язкового викупу акцій із зазначенням: 1) ціни викупу акцій; 2) кількості акцій, викуп яких має право вимагати акціонер; 3) загальної вартості у разі викупу акцій товариством; 4) строку здійснення акціонерним товариством укладення договору та оплати вартості акцій (у разі отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій).

Частиною 3 ст. 68  Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що протягом 30 днів після прийняття загальними зборами рішення, що стало підставою для вимоги обов`язкового викупу акцій, акціонер, який має намір реалізувати зазначене право, подає товариству письмову вимогу. У вимозі акціонера про обов`язковий викуп акцій мають бути зазначені його прізвище (найменування), місце проживання (місцезнаходження), кількість, тип та/або клас акцій, обов`язкового викупу яких він вимагає. До письмової вимоги акціонером мають бути додані копії документів, що підтверджують його право власності на акції товариства станом на дату подання вимоги.

Протягом 30 днів після отримання вимоги акціонера про обов`язковий викуп акцій товариство здійснює оплату вартості акцій за ціною викупу, зазначеною в повідомленні про право вимоги обов`язкового викупу акцій, що належать акціонеру, а відповідний акціонер повинен вчинити усі дії, необхідні для набуття товариством права власності на акції, обов`язкового викупу яких він вимагає. Оплата акцій здійснюється у грошовій формі, якщо сторони в межах строків, установлених у цій статті, не дійшли згоди щодо іншої форми оплати. (ч. 4 ст. 69  Закону України "Про акціонерні товариства").

7. Мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Здійснивши аналіз ст. ст. 68, 69 Закону України "Про акціонерні товариства", врахувавши те, що позивачі на загальних зборах акціонерів відповідача 03.04.2019 голосували проти прийняття рішення про надання згоди вчинення значних правочинів, відповідач своєчасно направив позивачам повідомлення про право вимоги обов`язкового викупу акцій та повідомив ціну акцій, а позивачі своєчасно подали відповідачу вимоги про викуп своїх акцій, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що у відповідача виник обов`язок викупити у позивачів акції та  укласти спірні договори.

Як правильно зазначено апеляційним судом, у разі наявності волевиявлення акціонера на здійснення в нього обов`язкового викупу акцій укладення договору викупу акцій для емітента є імперативним в силу закону, тоді як акціонерне товариство ухиляється від його укладення, у зв`язку з чим права акціонерів у даній справі підлягають захисту в судовому порядку.

Статтею 181 ГК України встановлений загальний порядок укладення господарських договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України спори, які виникають при укладенні договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону або в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Врахувавши вказане, а також те, що відповідач не підписав договори в редакції позивачів, та, дослідивши надані позивачами проекти договорів, встановивши підстави для зміни їх в частині дати договорів та дати набрання ними чинності, строків виконання зобов`язання, умов щодо застосування антикорупційного законодавства, апеляційний суд, скасовуючи частково рішення місцевого суд, дійшов до правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та визнання договорів укладеними у редакції позивачів з урахуванням змін, зазначених у резолютивній частині постанови апеляційного суду.

Отже, постанова апеляційного суду є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Щодо доводів скаржника про те, що визнаючи укладеними договори в редакції позивачів судами порушено ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства», Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до вказаної норми, у разі якщо порядок денний загальних зборів передбачає голосування з питань, визначених ст. 68 цього Закону, акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з проектом договору про викуп товариством акцій відповідно до порядку, передбаченого ст. 69 цього Закону. Умови договору (крім кількості і загальної вартості акцій) повинні бути єдиними для всіх акціонерів.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що ст. 36 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлює документи, які надаються акціонерам, та документи, з якими акціонери можуть ознайомитися під час підготовки до загальних зборів, тоді як порядок реалізації акціонерами права вимоги обов`язкового викупу акціонерним товариством належних їм акцій встановлено в ст. 69 цього Закону. Стаття 69 Закону України «Про акціонерні товариства» не містить умов про обов`язковість укладення договору в редакції товариства.

Крім цього, Суд звертає увагу, що відповідач не був позбавлений можливості належним чином виконати свій обов`язок щодо викупу акцій та  надіслати свій підписаний проект договору про викуп акцій позивачам, проте навмисно ухилився від виконання свого обов`язку.

На думку скаржника, суди визнали укладеними договори в редакції позивачів на умовах, які мають дискримінаційний характер по відношенню до ПАТ «Центренерго» та завідомо ставлять товариство у невигідне становище, оскільки на момент оприлюднення та вручення повного тексту постанови апеляційного суду умови п. п. 3.4, 3.5 договорів (строки оплати вартості акцій та строки надання розпорядження щодо переказу цінних паперів) вже порушені відповідачем та до товариства будуть застосовані санкції.

Зазначені доводи відхиляються Верховним Судом, оскільки умови п. п. 3.4, 3.5 договорів викладені в резолютивній частині постанови апеляційного господарського суду та були оголошені в судовому засіданні 06.07.2021, в якому був присутній представник відповідача. 

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості отримати копію скороченого судового рішення негайно після його проголошення.

Посилання скаржника про те, що товариство знаходиться у процесі приватизації, не беруться Судом до уваги, оскільки на зазначені обставини заявник не посилався при розгляді справи в судах попередніх інстанцій.

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд констатує, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а тому визначені законом підстави для зміни або скасування постанови апеляційного господарського суду відсутні.

8. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги  

Згідно зі ст. 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, враховуючи вимоги та доводи касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що постанова апеляційного господарського суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається. 

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Центренерго" залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021р. у справі №910/3008/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                           О. О. Мамалуй

Судді                                                                                                      О. М. Баранець

                                                                                                      В. І. Студенець