УХВАЛА

21 жовтня 2021 року 
Київ
справа №200/6491/20-а
адміністративне провадження №К/9901/9149/21
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
розглянувши клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а за позовом ОСОБА_1 до  Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області,    третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області  про    визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманої суддівської винагороди, -
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року відкрито провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на  рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а.
Разом з касаційною скаргою відповідачем подано клопотання про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Клопотання мотивоване тим, що ДСА України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів (крім Верховного Суду та вищих спеціалізованих судів), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони, ДСА України та її територіальних управлінь.
Згідно з частинами першою, дванадцятою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Абзац перший частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України визначає, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років.
Згідно з частиною четвертою статті 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.
Відповідно до статті 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про державний бюджет, має наслідком, крім зменшення асигнувань на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, також і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.
Крім того зазначає, що у разі виконання оскаржуваних судових рішень це призведе до неправомірних стягнень коштів з Державного бюджету України, які в подальшому не можуть бути повернуті, оскільки статтею 381 КАС України встановлені обмеження щодо повороту виконання рішення суду в окремих категоріях справ.
Позивач та третя особа своїм правом на подання своїх міркувань та/або заперечень щодо заявленого скаржником клопотання про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а не скористалися.
Вирішуючи питання щодо зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року, Суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до частини першої статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про задоволення вказаної заяви, Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути вмотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Оскільки клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а не містить обґрунтованих доводів, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення їх виконання, та відсутні докази на підтвердження таких доводів, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.
При цьому, сподівання та припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.
Керуючись статтею 340, 375 КАС України, 
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про зупинення виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі №200/6491/20-а за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області,   третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про   визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення недоотриманої суддівської винагороди - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                      В. Е. Мацедонська