ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2021 р. 	Справа № 638/3525/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Чалого І.С. ,  Ральченка І.М. 
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 (суддя Невеніцин Є.В.,  61202, м. Харків, проспект Перемоги, 52-В) по справі № 638/3525/21
          за позовом             ОСОБА_1  
          до            Інспектора УПП в Сумській області молодшого лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Кореня Віталія Григоровича ,            УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції                    
          про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до інспектора УПП в Сумській області молодшого лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Корень Віталія Григоровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 08.03.2021 року серії ЕАН №3886777. 
Свою заяву обґрунтовує тим, що 08.03.2021 року о 13:06 год., рухаючись у напрямку м.Харкова на транспортному засобі Renault Megane на ділянці дороги А/Д Р46 100 км був зупинений інспекторами поліції, які вказали на порушення ПДР України. На усні зауваження з приводу того, що радар, яким інспектор вимірював швидкість, має бути встановлений стаціонарно, а не триматися в руках під час фіксації швидкості інспектор не відреагував та склав оскаржувану постанову. Позивач зазначає, що швидкісний режим не порушував, рухався із дозволеною швидкістю, встановленою для населеного пункту. Прилад TRUCAM не був вмонтовий/розміщений по зовнішньому периметру доріг і будівель, як це передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію», а тримався інспектором в руках під час фіксації швидкості його транспортного засобу. Вібрація приладу TruCam може дати більшу похибку, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. Під час вимірювання інспектором швидкості руху йшов сильний сніг, погані погодні умови будуть впливати на правильність вимірів.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно зі статтею 308 КАС України справа переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що постановою серії ЕАН №3886777 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Згідно з вказаною постановою 08.03.2021 року о 12:59 год. у м.Охтирка Р-46 100 км позивач перевищив встановлені допустимі обмеження швидкості руху на 24 км/год., а саме рухався зі швидкістю 74 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCam ТС0000557, чим порушив п.12.4 ПДР України.
Позивач не погодився із такою постановою відповідача та оскаржив її до суду.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС0000557 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР у розмінні 73-75 КАС України та відповідачем повністю доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Колегія суддів не погоджується із таким рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з огляду на такі обставини.
Так, за приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію»  (далі - Закон № 580-VIII), а також статті 19 Конституції України поліція має діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Пункт 1.10 ПДР визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 "Населений пункт", 5.46 "Кінець населеного пункта", 5.47 "Населений пункт", 5.48 "Кінець населеного пункта".
Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;  2) висновками експертів;  3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.  Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.  Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.  В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.  У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З оглянутого відеозапису, наданого відповідачем до матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що на рухомий автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , наведено ціль та протягом приблизно 2 секунд здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значне дрибіжання приладу TruCam. Окрім того, судом встановлено, що під час фіксації швидкості були погані погодні умови - йшов сніг.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до офіційної інструкції до приладу TruCam погані погодні умови можуть впливати на правильність його вимірів. Інструкція до приладу зазначає, що істинне вимірювання у дощ (сніг, туман тощо) буде тоді, коли включений спеціальний фільтр (режим) для такої погоди та відстань від приладу до авто повинна становити від 15 до 61 метрів.
З оглянутого відеозапису та медіа-файлів судом встановлено, що відповідач проводив вимірювання швидкості транспортного засобу позивача на відстані 197,9 метрів, що значно перевищує відстань, вказану в інструкції до приладу, передбачену для поганих погодних умов.
Окрім того, відповідачем до суду не надано доказів увімкнення відповідного фільтру (режиму) для вимірювань під час снігу.
Також судом встановлено, що позивач рухався в колоні машин та перед ним на дуже близькій відстані рухався інший транспортний засіб, що ставить під сумнів, що зафіксовано було саме швидкість транспортного засобу позивача. 
Таким чином, на підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме: перевищення ним швидкості на 24 км.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.  
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.  
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.09.2021 по справі № 638/3525/21  скасувати.  
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 08.03.2021 року серії ЕАН №3886777, складену у відношенні ОСОБА_1 .
Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.С. Чалий    І.М. Ральченко