П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/8194/21	
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі –	Яценюк О.Р.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТИ ЛТД» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року по справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТИ ЛТД» про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-

В С Т А Н О В И В:
В травні 2021 року Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі – позивач, Фонд) звернулось до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТИ ЛТД» (далі – відповідач, Товариство), в якому просило стягнути з Товариства на користь Фонду суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році у розмірі 28227,28 грн. та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 146,90 грн..
В обґрунтування заявлених позовних вимог було зазначено, що згідно «Звіту про зайнятість і працевлаштування Інвалідів» за 2020 рік, наданого до відділення Фонду середньооблікова чисельність штатних працівників на Товаристві за звітний період склала 11 осіб, а тому у відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен був створити 1 робоче місце, проте не створив жодного, оскільки на підприємстві протягом лише 4 повних місяців 2020 року працювала особа з інвалідністю, а саме: 04(міс.) : 12(міс.) = 0.33 = 0 осіб. За таких обставин відповідач вважає, що відповідно до чинного законодавства норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю протягом звітного 2020 року відповідачем не виконано.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що Товариство, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано 23.08.2018 року, номер запису: 15561020000067275, види економічної діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.13 Розвідувальне буріння; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.31 Штукатурні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 41.10 Організація будівництва будівель; 42.21 Будівництво трубопроводів; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.
11.02.2021 року ТОВ «АВАНТИ ЛТД» подано до Фонду звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2020 рік за формою №10-ПОІ, згідно з яким, в графі середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу зазначено - 11 осіб, а в графі: кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях зазначено 1 особа.
Відповідно до Списку працюючих інвалідів-штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на підприємстві протягом 4 повних місяців у 2020 році працювала ОСОБА_1 (2 група інвалідності).
Позивач вважає, що норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю протягом звітного 2020 року відповідачем не виконано.
Задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство повинно було створити 1 робоче місце для працевлаштування осіб з інвалідністю, але не створило його та у встановленому порядку не надавало інформацію про попит на робочу силу (вакансії), тобто не вживало залежних від нього передбачених законодавством заходів для недопущення господарського правопорушення.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач погоджується з тим, що в лютому та серпні 2020 року мало місце невиконання ним нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю, але зазначає, що обов`язок по виконанню цього нормативу виник у позивача лише з липня 2020 року, оскільки протягом січня-червня 2020 року включно на підприємстві працювало менше 8 осіб. З липня 2020 року на підприємстві працювало вже 9 і більше осіб. А вже з вересня 2020 року на підприємстві працювала ОСОБА_1 , яка є інвалідом 2 групи. 
Апелянт вважає, що оскільки невиконання ним нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю мало місце лише протягом двох місяців 2020 року, то штрафну санкцію за невиконання цього нормативу слід розраховувати, виходячи із середньомісячної плати за ці два місяці, а тому розмір такої санкції має дорівнювати 5023,12 грн., яку апелянт і просить стягнути з нього. 
Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Згідно з ч.1 та 2 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно - господарських санкцій, за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається у розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, що використовує найману працю.
Дана норма встановлює відповідальність для підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, за невиконання нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю у розмірі половини середньої річної заробітної плати.
Згідно з підпунктом 3 ч.3 ст.50 Закону України від 05.07.2012 року №5067 «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).
Отже, законодавством встановлено обов`язок роботодавця створити робочі місця для інвалідів відповідно до нормативу та подавати, інформацію про попит на робочу силу (вакансії) до територіального органу Державної служби зайнятості.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач у встановленому порядку не надав інформацію про попит на робочу силу (вакансії), що означає, що в такому випадку учасник господарських відносин не вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.
Отже, не створення відповідачем у липні та серпні 2020 року одного робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та не подання відповідачем у цих періодах інформації до центру зайнятості для працевлаштування однієї особи з інвалідністю, підтверджують факт невиконання позивачем нормативу робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю у 2020 році, що є підставою для сплати позивачем визначеної статтею 20 вказаного закону адміністративно-господарської санкції. 
Факт того, що на підприємстві протягом 4 повних місяців у 2020 році працювала ОСОБА_1 (2 група інвалідності), не звільняє відповідача від сплати такої санкції, оскільки період роботи цього працівника у 2020 році складає менше 6 місяців. 
Колегія суддів погоджується з правильністю визначення позивачем розміру адміністративно-господарської санкції в сумі 28227,28 грн., що також підтверджується даними поданого позивачем до Фонду звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2020 рік за формою №10-ПОІ, згідно якого розмір середньорічної заробітної плати штатного працівника складає 56,5 тис. грн..
Згідно з ч.2 ст.20 Закону №875 порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.
Враховуючи несплату відповідачем адміністративно-господарських санкцій за невикористання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2020 рік, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність стягнення з відповідача суми адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2020 році у розмірі 28227,28 грн. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 146,90 грн..
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТИ ЛТД» – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повне судове рішення складено та підписано 18 листопада 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.