ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" грудня 2021 р.                                Справа № 910/15770/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Андрієнка  В.В. 
 
без повідомлення учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро"
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2021
у справі №910/15770/21 (суддя - Паламар П.І.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро"
до Міністерства юстиції України
про визнання протиправним і скасування наказу та зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" звернулося з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2247/5 від 22.06.2021 та зобов`язання вчинити дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів шляхом поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2021 у справі №910/15770/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" залишено без руху на підставі ст. 174 ГПК України та встановлено позивачеві строк на усунення недоліків впродовж семи днів з дня вручення даної ухвали.
Судом зазначено, що позивачем всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі. На переконання місцевого господарського суду, заявлені позивачем вимоги стосуються захисту його прав на користування земельними ділянками та в частині зобов`язання вчинити дії фактично зводяться до усунення перешкод у користуванні 321 земельною ділянкою. З огляду на викладене, суд першої інстанції вказав, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" заявлено 322 позовні вимоги немайнового характеру, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором окремо за встановленими ставками, і розмір належного до сплати судового збору становить 730940,00 грн. Однак, судовим збором оплачено лише дві вимоги немайнового характеру.
До суду 13.10.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" надійшла заява, відповідно до якої позивач просив залишити без розгляду його позовні вимоги в частині зобов`язання вчинити дії щодо 316 земельних ділянок. До вказаної заяви додано позовну заяву у новій редакції та докази сплати судового у розмірі 9080,00 грн.
Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/15770/21 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" та додані до неї документи повернуто заявникові на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України, оскільки, на переконання місцевого господарського суду, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвала мотивована тим, що після часткового залишення позову без розгляду первісні вимоги щодо оскарження наказу Міністерства юстиції України про скасування рішень про державну реєстрацію прав на 321 земельну ділянку залишені без змін. Таким чином, поданий позов і надалі стосується усунення перешкод у користуванні всіма раніше заявленими земельними ділянками. Тому, зміна позовних вимог не припинила обов`язку позивача сплатити судовий збір за подання позову у розмірі 730940,00 грн.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено приписи процесуального права та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що позовна вимога про скасування наказу відповідача без урахування вимоги про зобов`язання вчинити дії є однією самостійною вимогою немайнового характеру. Однак, ухвали місцевого господарського суду про залишення без руху та повернення позовної заяви містять різні підходи щодо визначення кількості заявлених позовних вимог.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 апеляційну скаргу у справі №910/15770/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15770/21, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, встановлено відповідачу строк на подання відзиву на апеляційну скаргу 15 днів з дня отримання копії ухвали, а також витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи.
До суду 24.11.2021 від Міністерства юстиції України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить відмовити у її задоволенні.
При цьому, матеріали справи надійшли на запит з місцевого господарського суду лише 29.11.2021.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Як вже було зазначено вище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" звернулося з позовом до Міністерства юстиції України про:
- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2247/5 від 22.06.2021 "Про задоволення скарги";
- зобов`язання вчинити дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів шляхом поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Позов мотивовано тим, що оспорюваним наказом порушено права Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро", пов`язані з орендою земельних ділянок.
Залишаючи без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро", суд першої інстанції вказав на те, що, фактично, позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів шляхом поновлення записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосується 321 земельної ділянки. Тому, позивачу слід було здійснити сплату судового збору за 322 позовні вимоги немайнового характеру, враховуючи також основну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу.
При цьому, навіть після подання позивачем позовної заяви у новій редакції, у якій останнім заявлено вимоги щодо зобов`язання вчинити дії згідно 5 рішень державних реєстраторів, судом першої інстанції зазначено про необхідність сплати судового збору у раніше встановленому розмірі, тобто за 322 позовні вимоги немайнового характеру. Тому, судом першої інстанції повернуто позовну заяву без розгляду у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення її без руху.
Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 наведеної норми встановлені розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01.01.2021 Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270,00 грн.
При цьому, у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").
Згідно з ч. 1 ст. 173 ГПК в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому, об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.
Зі змісту позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" убачається, що позивачем об`єднано дві вимоги та заявлено основну позовну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України №2247/5 від 22.06.2021, а також похідну вимогу про відновлення становища, яке існувало до порушення його прав винесенням наказу, та зазначено спосіб, у який таке становище має бути відновлено - вчинення дій щодо поновлення реєстраційних записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем у поданому позові об`єднано дві вимоги немайнового характеру: основну вимогу про визнання протиправним та скасування наказу та похідну вимоги про зобов`язання вчинити дії з метою відновлення прав, свобод та інтересів шляхом поновлення записів щодо земельних ділянок.
Таким чином, місцевим господарським судом невірно визначено кількість заявлених позовних вимог у позовній заяві та проявлено надмірний формалізм у вирішенні питання про відкриття провадження у справі.
Колегія суддів зазначає, що формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини "Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії", "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії").
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення у справах "Волчлі проти Франції", "ТОВ "Фріда" проти України").
Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" при зверненні до суду з позовом сплатило судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без руху та, відповідно, і повернення позовної заяви в подальшому.
Таким чином, висновки місцевого господарського суду стосовно залишення без руху та повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.
За вказаних обставин, апеляційний суд вважає доречними доводи апеляційної скарги позивача стосовно порушення місцевим господарським судом приписів процесуального закону.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/15770/21 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.
За змістом ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/15770/21 - скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При цьому, розподіл сум судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги, повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Герман-Агро" задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2021 у справі №910/15770/21 скасувати.
3. Справу №910/15770/21 передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту. 

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                В.В.Андрієнко