ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 500/3247/21 пров. № А/857/15388/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гудима Л. Я., 
                                                                                 Довгополова О. М.,                                                                             
з участю секретаря судового засідання                Петрунів В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року (прийняте у м. Тернополі суддею Чепенюк О. В., складене у повному обсязі 14 липня 2021 року) в адміністративній справі № 500/3247/21 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   В С Т А Н О В И В :

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив зобов`язати Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вчинити дії, спрямовані на виключення з Єдиного реєстру боржників відомості щодо нього як боржника, внесені у зв`язку з відкриттям виконавчих проваджень № 57054206 та № 57054661.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що в день встановлення факту відсутності заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів виконавець зобов`язаний винести постанову про скасування заходів примусового виконання. Всупереч приписам Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, після сплати ним штрафу та судового збору, за відсутності заборгованості за виконавчим документом, державний виконавець не виніс постанову про скасування заходів примусового виконання.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року позов задоволено. 
Зобов`язано Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) вчинити дії спрямовані на виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо ОСОБА_1 як боржника, внесеними у зв`язку з відкриттям виконавчих проваджень № 57054206 та № 57054661. 

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що пунктом 6 розділу X Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням таких постанов: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону № 1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувану на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII. Виконавчі провадження, згідно з яких позивача внесено до реєстру боржників є завершеними з підстав, з яких система не виключає особу з реєстру боржників. Для такого виключення необхідно завершити з підстав, вказаних вище.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснювалося.
Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Тернопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебували такі виконавчі документи:
- постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 липня 2018 року № 607/9336/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху в розмірі 10 200,00 грн;
- постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 липня 2018 року № 607/9336/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 352,40 грн.

Постановою державного виконавця від 29.12.2018 ВП № 57054206 про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ - постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/9336/18 від 03.07.2018 про стягнення з ОСОБА_1  на користь держави штрафу в розмірі 10 200,00 грн повернуто стягувачу.
Постановою державного виконавця від 29.12.2018 ВП № 57054661 про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий документ - постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/9336/18 від 03.07.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 352,40 грн повернуто стягувачу.
В обох постановах державний виконавець зазначив, що у боржника відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення, а здійсненні заходи державного виконавця щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними. Такі постанови прийняті державним виконавцем керуючись пунктом 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.
Також ОСОБА_1 включений до Єдиного реєстру боржників у межах вказаних вище виконавчих проваджень № 57054206 та № 57054661.

Надалі постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2018 року № 607/9336/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 10 200,00 грн та судового збору в розмірі 352,40 грн повторно пред`являлася до примусового виконання.

Відповідно до постанови державного виконавця від 31.07.2019 ВП № 58978976 про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2018 року № 607/9336/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 10 200,00 грн на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону № 1404-VIII. У постанови зазначено, що штраф, виконавчий збір та витрати погашено в повному обсязі відповідно до квитанції від 31.07.2019.
Згідно з постановою державного виконавця від 31.07.2019 ВП № 58978878 про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження з примусового виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2018 року № 607/9336/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі 352,40 грн на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону №1404-VIII. У постанові зазначено, що борг, витрати, виконавчий збір сплачено в повному обсязі відповідно до квитанції від 31.07.2019.

20.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо нього як боржника, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчих проваджень № 57054206 та № 57054661, у відповідь на яку Тернопільським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) листом від 02.06.2021 № 19355 повідомлено, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у Відділі станом на 02.06.2021 не перебувають відкриті виконавчі провадження щодо боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з чим відсутні підстави для повторного завершення уже завершених виконавчих проваджень щодо цього боржника.
Також у листі відповідача від 02.06.2021 зазначено, що Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, зокрема пунктом 6 розділу X передбачено, що система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням таких постанов: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону №1404-VIII; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

Не погоджуючись із безпідставним перебуванням у Єдиному реєстрі боржників, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що закінчення на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону № 1404-VIII виконавчих проваджень № 58978976 та № 58978878 є підставою для вилучення відомостей про позивача як боржника з Єдиного реєстру боржників.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного су-ду, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
За приписами статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5 (далі - Положення № 2432/5), автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу; Єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Частиною п`ятою статті 9 Закону № 1404-VIII передбачено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначено частиною сьомою статті 9 Закону № 1404-VIII, відповідно до якої відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

А відповідно до пункту 6 Розділу Х Положення № 2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:
- про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;
- про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;
- про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Отже, частиною сьомою статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», а також пунктом 6 Розділу Х Положення № 2432/5 визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Як видно з матеріалів справи, виконавчі провадження № 57054206 та № 57054661 були завершені 28.12.2018 шляхом повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII. 
Так, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII системою відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників не виключаються, а тому у відповідача не було правових підстав та механізму виключення відомостей про позивача з Єдиного реєстру боржників.

Надалі по цьому ж виконавчому документі відкриті нові виконавчі провадження за №№ 58978976 та 58978878, які у зв`язку з повним погашенням заборгованості боржником по кожному виконавчому провадженні, були закінчені на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону № 1404-VIII.
Наведене є підставою для вилучення відомостей щодо ОСОБА_1 як боржника з Єдиного реєстру боржників, що узгоджується з вимогами частини сьомої статті 9 Закону №1404-VIII, а також пункту 6 Розділу Х Положення № 2432/5.

З огляду на викладене, враховуючи повторне пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для виключення позивача з Єдиного реєстру боржників та необхідність зобов`язання відповідача вчинити дії, спрямовані на виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей щодо ОСОБА_1 як боржника, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчих проваджень № 57054206 та № 57054661.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.  

Керуючись ст.ст. 229, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                              П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року в адміністративній справі № 500/3247/21  – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Постанова складена у повному обсязі 04 листопада 2021 року.