ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2097/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  26 листопада 2021 року                                                                                       м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
          головуючий суддя                              Грибан І.О.
          судді:                                                  Епель О.В.
                                                            Парінов А.Б.

          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

           ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просив:
          - визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, щодо не надання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 16 липня 2020 року протиправною;
          - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області надати ОСОБА_1 відповідь на його заяву від 16 липня 2020 року у строки, визначені Законом України «Про звернення громадян» № 393/96-ВР. 
          Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
          Не погоджуючись з постановленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.
          В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що Відповідачем протиправно не вжито достатніх заходів для надання відповіді на його звернення від 16 липня 2020 року та не надано суду належних доказів направлення відповіді на його звернення.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
          Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
          Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16 липня 2020 року позивач звернувся з заявою до Чернігівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, на неправомірні дії працівників РПСПОП «Чернігів».
           20 липня 2020 року направлений лист № 01-176о/п/42-24/01-2020 від 16.07.2020, яким повідомлено про направлення заяви позивача від 01.07.2020 до ГУНП в Чернігівській області для організації проведення службового розслідування, про результати розгляду якого буде проінформовано додатково.
          Не отримавши відповіді про вжиті заходи та результати службового розслідування за його заявою від 16 липня 2020 року, вважаючи бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не надання відповіді про вжиті заходи та результати службового розслідування за заявою позивача від 16 липня 2020 року - протиправною позивач звернувся до суд з даним позовом.
          Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача відсутні ознаки бездіяльності, оскільки звернення ОСОБА_1 належним чином прийняте, зареєстроване та розглянуто у відповідності до Закону України «Про звернення громадян», про що останнього повідомлено у передбачений законом спосіб та строки.
          Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
          Відповідно до частини 2   статті 19 Конституції України      органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені      Конституцією      та законами України.
          Згідно зі статтею 1 Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
          Відповідно до статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
          Статтею 15 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
          За правилами статті 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
          Статтею 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою, має право, зокрема: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
          Відповідно до статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
          Згідно зі статтею 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
          З матеріалів справи убачається, що на звернення позивача від 16.07.2020 на ім`я начальника Чернігівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, листом  № 01-176о/п/42-24/01-2020 від 16.07.2020  за підписом т.в.о. начальника Бредюк Я. надано відповідь про те, що заява позивача направлена до ГУНП в Чернігівській області для організації проведення службового розслідування, про результати розгляду якого він буде поінформований додатково.
          Згідно штампу з номером вхідної кореспонденції на супровідному листі Чернігівського управління Департаменту внутрішньої безпеки від 16.07.2020, заява позивача від 16.07.2020 надійшла до ГУНП в Чернігівській області 27.07.20.
          При розгляді вказаної заяви, згідно рапорту старшого інспектора ГКЗ РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівський області, капітана поліції Демиденка С. встановлено, що в заяві порушуються питання ,по яким вже проводилася перевірка. Та приймалися рішення.
          Так, 26 березня 2020 року позивач звернувся на спеціальну лінію телефонного зв`язку « 102» із заявою щодо протиправних дій поліцейського (службове посвідчення серії НОМЕР_1 , спеціальний жетон 0054159).
          Вказане звернення було зареєстроване в Єдиному обліку за № 13572 від 26 березня 2020 року. Звернення позивача було направлене до Роти патрульної служби поліції особливого призначення «Чернігів».
           17 квітня 2020 року позивач додатково звернувся до командира РПСПОП «Чернігів» зі скаргою для більш детального з`ясування всіх обставин події, яка відбулась 26 березня 2020 року.
          За результатами розгляду звернень позивача, наказом начальника ГУНП в Чернігівській області № 679 від 21.04.2020 було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей з приводу можливих неправомірних дій поліцейського взводу № 3 РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області старшого сержанта поліції Лисенка С.М. та поліцейського взводу № 3 РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції Василяки С.В. 26.03.2020 на території автовокзалу м. Чернігова, розташованого за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, 3.
           22.04.2020 позивачу була надіслана відповідь за вих. № 287/124/34/01/2020 про те, що за фактом викладеними у його зверненнях, наказом ГУНП в Чернігівській області № 679 від 21.04.2020 призначене службове розслідування, про результати якого його буде повідомлено додатково.
           20.05.2020 позивачеві була надіслана відповідь за вих. №374/124/34/04/20, у якій зазначено, що звернення позивача зареєстровані в ЄО Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області за № 13750 та № 13572 від 26.03.2020 та скарга від 17.04.2020 про можливі неправомірні дії поліцейських РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області уважно розглянуті.
          У відповіді позивачеві було повідомлено, що за фактами викладеними у зверненнях, наказом ГУНП в Чернігівській області № 679 від 21.04.2020 призначене службове розслідування.
           18 травня 2020 року начальником ГУНП в Чернігівській області затверджено висновок, складений за результатами службового розслідування. Відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, визнані такими що не знайшли свого підтвердження.
          В рамках вказаного службового розслідування позивач надав пояснення в яких повідомив про неправомірні дії поліцейського, який на його думку намагався відкрито заволодіти належним позивачу мобільним телефоном Xiaomi Redmi Note4X.
          Крім того, спір щодо неналежного розгляду звернення позивача щодо неправомірних дій окремих працівників РПС ПОП «Чернішів» в Чернігівській області був предметом судового розгляду у справі № 620/4793/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Чернігівській області. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.01.2021 у згаданій справі, яке набрало законної сили, зазначені вище обставини встановлені та підтверджені та, в силу положень ч. 4 ст. 78 КАС України доказуванню не підлягають.
          Оскільки у заяві від 16.07.2020 позивач просив вжити заходів по події 26.03.2020 на території вокзалу «Чернігів» та просив призначити службове розслідування по фактам, які вже були досліджені, ГУ НП в Чернігівській області, за підписом заступника начальника Шанського В., 18.08.2020 за №627/124/05/34/20 надана відповідь, згідно якої заявнику,  з посиланням на частину 2 статті 8 Закону України «Про звернення громадян», роз`яснено, що його звернення від 16.07.2020 не підлягає зверненню оскільки є повторним звернення від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, і що перше вирішено по суті.
          З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях відповідачів відсутні ознаки бездіяльності, оскільки заява ОСОБА_1 ГУНП в Чернігівській області належним чином прийнята, зареєстрована та скерована на розгляд уповноважених підрозділів, якими, у свою чергу такі звернення розглянуті у відповідності до пункту І розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 та Закону України «Про звернення громадян», про що останнього повідомлено у передбачений законом спосіб та строки.
          Щодо доводів апелянта про відсутність в матеріалах справи доказу надіслання заявнику відповіді від 18.08.2020 року № 627/124/05/34/20, колегія суддів зазначає, що вони спростовуються  записами в Журналі обліку вихідної документації РПСПОП «Чернігів» ГУНП в Чернігівській області (а.с. 25-26).
          Відповідь на звернення направлялася простою кореспонденцією, а отже вимога апелянта про надання відповідачем доказів оплати виконавцем Демиденко витрат на  оплату послуг поштового зв`язку є безпідставною, а доводи про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи - неспроможними.
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
          Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
          Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
          Положеннями   ст. 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно з п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          Відповідно до   ст. 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.               
          Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242,    243,    308,    311,    315,    316,    321,    322,    325, 328 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

          Головуючий суддя                                                                      І.О. Грибан

          Судді                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    А.Б. Парінов

          (повний текст постанови складено 26.11.2021р.)