Справа № 944/5026/20                                Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А. 
Провадження № 33/811/246/21                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 січня 2021 року, 

встановив :
Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 22.01.2021 року, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454,00 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12.11.2020 року о 01 год 20 хв на 18км+100м автодороги Львів-Краківець, керуючи автомобілем марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом поряду в присутності двох свідків.чим на думку автора протоколу порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
 
На постанову судді Соболєв А.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає, що суд здійснив невірне трактування положень законодавства, які регулюють порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за водіння транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, внаслідок чого дійшов помилкових висновків про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Свої вимоги мотивує тим, що станом на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП не передбачала адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову особи від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Апелянт наголошує, що працівники поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення діяли всупереч положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі – Інструкція). Однак суд не взяв до уваги всі допущені працівниками поліції порушення.
Так, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а витягли з машини, поклали на землю, одягнули наручники і відвезли до Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області. Викладені в оскаржуваній постанові висновки суду щодо неадекватної поведінки ОСОБА_1 , що унеможливлювала проведення огляду та складення адміністративних матеріалів на місці зупинки транспортного засобу, вважає помилковими. Оскільки, як вбачається з долученого до матеріалів відеозапису, в момент коли такий розпочався, він вже був в наручниках, при цьому з працівниками поліції спілкувався ввічливо та не проявляв на місці зупинки транспортного засобу неповаги до поліцейських. Апелянт заявляє, що всупереч вимогам Інструкції працівники патрульної поліції не повідомили йому про технічні особливості застосування засобу, який виявляє стан алкогольного сп`яніння.
Апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не прибув з невідомих причин. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 191997 від 12.11.2020 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода, було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
- протоколом АЗ №125809 про адміністративне затримання;
- відеозаписом події на СD-диску, яка мала місце 12.11.2020 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення п.8.51 ПДР. 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено підписами свідків у протоколі та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. 
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі. Крім того апеляційні вимоги були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 січня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена