ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року	Львів	Справа № 500/2176/21 пров. № А/857/17699/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року (головуючий суддя: Подлісна І.М. місце ухвалення - м. Тернопіль) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, –
встановив:
ОСОБА_1 , 19.04.2021, звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії в розмірі 70%, щодо проведення розрахунку доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 в розмірі 75% від нарахованої пенсії та застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії в розмірі 90%, провести розрахунок доплати пенсії за період з 01.04.2019 в розмірі 100% від нарахованої пенсії та проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Обґрунтовує позов тим, що відповідачем з 01.04.2019 здійснено перерахунок основного розміру пенсії, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі № 500/3771/20, з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, одержаної від Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. При проведення зазначеного перерахунку пенсії відповідачем зменшено відсотковий розмір пенсії з 90% до 70%, проведено розрахунок доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 в розмірі 75% від нарахованої пенсії, обмежено максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. На звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, стосовно усунення зазначених порушень законодавства при проведені перерахунку пенсії з 01.04.2019, позивачу надано відмову, однак позивач вважає такі дії відповідача протиправними.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 у розмірі 90% грошового забезпечення, проведення розрахунку доплати пенсії за період з 01.04.2019 в розмірі 100% від нарахованої пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 в розмірі 90% суми грошового забезпечення у редакції статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної станом на дату призначення пенсії без обмеження її максимальним розміром.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року без обмеження її максимальним розміром.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати у частині зобов`язання провести нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 в розмірі 90% суми грошового забезпечення у редакції ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» чинної станом на дату призначення пенсії.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що згідно ч. 7  ст. 43 Закону № 2262-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Крім цього, таке обмеження встановлене і Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 від 08.07.2011.
З врахуванням наведеного вважає, що будь яких порушень з боку пенсійного органу щодо проведення перерахунку пенсії позивача не відбулося.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 05.01.2007 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб».
З 01.04.2019 відповідачем здійснений перерахунок основного розміру пенсії позивача, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі № 500/3771/20, з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, одержаної від Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
При проведення зазначеного перерахунку пенсії відповідачем зменшено відсотковий розмір пенсії з 90% до 70% та проведено розрахунок доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.12.2019 в розмірі 75% від нарахованої пенсії;
Крім цього, обмежено максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами установлених для осіб, які втратили працездатність.
Позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії, однак згідно відповіді від 16.04.2021 № 1817-1995/А-02/8-1900/21, пенсійний орган повідомив позивача, що підстав для перерахунку пенсії не має. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2018 відповідач не був наділений повноваженнями щодо зменшення розміру пенсії, який був обчислений при призначені пенсії. Відтак відповідачем протиправно зменшено відсотковий розмір пенсії з 90% до 70%, а тому позовна вимога в цій частині є обґрунтована та підлягає задоволенню.
Крім цього, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки вимога про проведення розрахунку доплати пенсії за період з 01.04.2019 в розмірі 100% від нарахованої пенсії задоволенню не підлягає, натомість необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (із урахуванням раніше виплачених сум) з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне. 
Щодо зобов`язання проводити виплату пенсії без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем при перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 застосовано її обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно із Законом України від 24.12.2015 № 848-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»,  ст. 43 Закону № 2262-XII  доповнено частиною 7 про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до  Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.
Обґрунтовуючи свої висновки, Конституційний Суд України вказав, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Так, згідно із абз. 1 п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року  № 2262-XII  зі змінами, а саме:  частини сьомої  статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, зокрема, положення  частини сьомої  статті 43 Закону України 
«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 нечинною є ч. 7  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до  Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень  цього Закону, набрав чинності з 01.01.2017 року, у ч. 7  ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених  Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016  дозволяє стверджувати, що у  Законі №    2262-XII  відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Отже, внесені,  Законом України від 06.12.2016 № 1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Аналогічна правова позиція, щодо застосування наведених норм, викладена в постановах Верховного Суду від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від  09.11.2020 у справі № 813/678/18. 
Щодо покликання скаржника, що обмеження максимального розміру пенсії військовослужбовців передбачено положеннями ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668 від 08.07.2011, то суд апеляційної інстанції вважає, що такий не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки, Закон № 2262-XII, є спеціальним по відношенню до Закону № 3668. 
За встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки законних підстав для обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність не було, а тому позов у цій частині підлягає задоволенню.
Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату доплату до пенсії за період з 01.04.2019 в розмірі 100% від нарахованої пенсії, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 10З «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»,  постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Визначено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:
з 1 січня 2018 року - 50 відсотків;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків;
з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Після перерахунку відповідно до Постанови № 103, пенсія позивачу виплачувалася в таких розмірах: з 01 січня 2018 року, щомісячно 50% підвищення - 4613,79 грн, з 01 січня 2019 року, щомісячно 75% підвищення - 6920,68 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 у наведеній справі, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Отже, у зв`язку із скасуванням пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103  рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Таким чином, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 11.03.2020 у зразковій справі № 160/3586/19, якою залишено без змін рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.08.2019.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що 14 серпня 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.
Ця постанова набрала чинності 04 вересня 2019 року.
Тобто, обмеження у виплаті 100 відсотків перерахованої пенсії, встановлені Кабінетом Міністрів України, були відсутні у період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року.
Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 06 серпня 2019 року по справі № 160/3586/19.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у цій частині позов підлягає задоволенню частково шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського  складу,  прапорщикам і  мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я – 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних  сум  грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають  страховий  стаж  25  років  і  більше,  з  яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах  внутрішніх  справ,  державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і  підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій  службі  України  (пункт «б» статті 12): за страховий  стаж  25  років  -  50 процентів і за кожний повний рік стажу  понад  25  років - 1 процент  відповідних  сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам офіцерського складу, прапорщикам і   мічманам, військовослужбовцям  надстрокової  служби  та військової служби за контрактом,  які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії    соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних   Сил   України,  та  членів  їхніх  сімей»  (пункт  «в»  статті 12): за  вислугу  15  років  - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний  повний  рік  вислуги  понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення  (стаття 43). 
Максимальний  розмір  пенсії,  обчислений  відповідно до цієї статті,  не  повинен  перевищувати  90  процентів  відповідних сум грошового   забезпечення  (стаття  43),  а  особам,  які  під  час проходження  служби  брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській  АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії  1,  -  100  процентів,  до категорії 2, - 95 процентів. 
Законом № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який прийнято 08 липня 2011 року (далі - Закон № 3668-VI) та який набрав чинності 01 жовтня 2011 року, підпунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
Крім цього, 27 березня 2014 року прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року, крім деяких положень, пунктом 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону № 2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 01 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
Кабінетом Міністрів України, 30 серпня 2017 року прийнято постанову № 704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Ця Постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року.
Кабінетом Міністрів України, 21 лютого 2018 року прийнято постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 704.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що статтею 63 Закону № 2262-ХІІ визначено підстави, умови і порядок їх перерахунку, зокрема, обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій.
Зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ, ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанови Кабінету Міністрів України № 45, № 988 № 103, також не містять жодних положень про зміни відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, щодо розміру пенсії у відсотках, стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. 
Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII, не зазнала.
Аналогічні правові висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/58/18 (240/5401/18), які підтверджені постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що при перерахунку пенсії, відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України № 103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Отже, при перерахунку пенсії, змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. 
Судом апеляційної встановлено, що з 01.04.2019 відповідачем здійснений перерахунок основного розміру пенсії позивача, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.01.2021 у справі № 500/3771/20, з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, одержаної від Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. При проведення зазначеного перерахунку пенсії відповідачем зменшено відсотковий розмір пенсії з 90% до 70%.
Відтак, за встановлених обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 90% до 70%.
Натомість, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у своїх позовних вимог позивач просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату основного розміру пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги помилково зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести нарахування та виплату пенсії позивачу з 01.01.2018 в розмірі 90% суми грошового забезпечення. Оскільки, доказів того відповідач здійснив зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку з 90% до 70% саме з 01.01.2018 відсутні. 
Крім цього, позивач у своїх позовних вимог просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення саме з 01.04.2019.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019, виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії, зокрема 90% сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум, тобто позов у цій частині підлягає задоволенню частково.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що, відповідно до приписів  ст. 317 КАС України, є підставою для скасування судового рішення.
Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області задовольнити частково.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі № 500/2176/21 скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення під час її перерахунку з 01.04.2019
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.04.2019 на виходячи з відсоткового значення основного розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо обмеження ОСОБА_1 пенсії під час її перерахунку з 01.04.2019 максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити виплату різниці недоплачених сум пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з врахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш