ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/10653/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Саркар»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року
у справі №160/10653/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саркар»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саркар» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.04.2020 № 0014765630, № 0014775630.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як добросовісний платник податків своєчасно сплачує податки та реєструє податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних. Посилаючись на 77 КАС України, позивач вказує, що саме суб`єкт владних повноважень, як відповідач у справі, має довести правомірність своїх рішень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції за встановлених обставин справи, виходив із наявності у діях підприємства складу податкового правопорушення, санкція за яке передбачена 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України. Такі висновки судом зроблені за фактом ненадання платником податків жодних доказів своєчасної сплати узгоджених грошових зобов`язань у спірному періоді.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги фактично обґрунтовані підставами позову. Додатково позивач посилається на те, що внаслідок неповного з`ясування фактичних обставин справи судом першої інстанції надано невірну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи, що у свою чергу спричинило помилковість висновку суду першої інстанції про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином. 
Відповідач проти задоволення позову заперечує, відповідно до письмового відзиву на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване. На вимогу суду апеляційної інстанції відповідачем подані додаткові докази: копія  облікової картки платника ПДВ за 2019 - 2020 роки, податкові повідомлення-рішення, зазначені в розрахунках штрафних санкцій за оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями. 
Витребувані від позивача додаткові докази позивачем не подані. 
Відповідно до ч.6 ст.77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Суд  відповідно до наведеної вище норми та положень та ч.9 ст.80 КАС України розглядає справу за наявними в ній доказами.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем - ГУ ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку позивача - ТОВ «Саркар» з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість з 30.07.2019 по 03.03.2020, за результатами якої складений акт №11836/04-36-56-30/31123611 від 10.03.2020.
Перевіркою          встановлено          порушення          п.50.1 ст.50, п. 57.1, п.57.3 ст. 57 та п. 203.2 ст. 203 ПК України, суть якого полягає у несвоєчасній сплаті узгоджених податкових зобов`язань з ПДВ за період з 30.07.2019 по 03.03.2020. 
Відповідні, встановлені контролюючим органом, обставини наведені в акті перевірки у вигляді таблиці. 
На підставі акту перевірки відповідачем  винесено податкові повідомлення-рішення:
від 08.04.2020 №0014765630, яким відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України  за порушення строку сплати сум грошових зобов`язань з ПДВ застосовано штраф в розмірі  20% в сумі 199617,60 грн. (а.с.5).
від 08.04.2020 №0014775630, яким відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України  за порушення строку сплати сум грошових зобов`язань з ПДВ застосовано штраф в розмірі  10% в сумі 101279,67 грн. (а.с.7).
Згідно розрахунків штрафних санкцій (додатки до податкових повідомлень-рішень) штраф в сумі 199617,60 грн. застосований за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань, визначених платником податку самостійно в податкових деклараціях з ПДВ від 17.07.2019, 17.08.2019, 18.09.2019, 17.10.2019, 18.11.2019, 17.01.2020, та грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 11.11.2019 № 0063995630;  штраф в сумі 101279,67 грн. застосований за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань, визначених платником податку самостійно в податкових деклараціях з ПДВ від 17.10.2019, 18.12.2019, 17.01.2020, уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 20.02.2020,  та грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями від 11.11.2019 № 0063995630, від 11.11.2019 № 0064025630, від 11.11.2019 № 0064045630.
Суми, нараховані до сплати, здійснені підприємством платежі та несплачені суми податкового боргу з податку на додану вартість відображені у обліковій картці платника податку - ТОВ «Саркар», копія якої долучена до матеріалів справи.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно з п. 31.1 ст. 31 Податкового Кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. 
Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до абз.1 п.  57.1 ст. 57 ПК України  платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналогічна норма міститься в п.203.2 ст. 203 ПК України, згідно якої платник податку зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПК України для подання податкової декларації.
Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у  підпунктах  54.3.1 - 54.3.6  пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно п.87.1 ст.87 ПК України  джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у  пункті 43.4-1  статті 43 цього Кодексу; за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України.
Відповідно до п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. 
Відповідно до п.126.1 ст.126 ПК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, передбачена наведеною нормою відповідальність пов`язана із фактом наявності податкового правопорушення: а саме несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання.
При цьому, санкція норми  статті 126 Податкового кодексу України  передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм пункту  87.9  статті  87 Податкового кодексу України  стаття 126 цього Кодексу  не містить.
За визначенням:
у пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом;
у пп.  14.1.152  п.  14.1 ст.14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
За приписами Податкового кодексу України у разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами  ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.
Відповідно до пункту  87.9 ст. 87 ПК України  у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до  статті 95  цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Отже, нормами чинного податкового законодавства України прямо передбачено зарахування сплачених платником коштів в рахунок погашення податкового боргу, незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Згідно з п. 131.2 ст. 131 Кодексу при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
В спірному випадку  встановлені у справі обставини, не спростовані позивачем, свідчать, що кошти, які сплачувались ТОВ «Саркар» в рахунок погашення поточних податкових зобов`язань, зараховувалися контролюючим органом в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, з відображенням відповідних операцій в обліковій картці платника податку на додану вартість. 
Стосовно грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 11.11.2019 № 0063995630, № 0064025630, № 0064045630, за несвоєчасну сплату яких контролюючим органом застосовані штрафні санкції згідно розрахунків штрафних санкцій (додатки до податкових повідомлень-рішень від 08.04.2020 № 0014765630, № 0014775630), суд апеляційної інстанції встановив, що означені вище податкові повідомлення-рішення від 11.11.2019 отримані позивачем 17.12.2019; на час виникнення спірних правовідносин в установленому Податковим кодексом України порядку не оскаржені, тому визначені  в них суми набули статусу узгоджених грошових зобов`язань. 
В обліковій картці платника податку суми за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 11.11.2019 відображені по строку сплати 13.01.2020, фактично сплачені з порушенням цього строку. 
При  цьому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в межах цієї справи обставини стосовно законності цих податкових повідомлень-рішень від 11.11.2019 № 0063995630, № 0064025630, № 0064045630 дослідженню не підлягають, оскільки виходячи з визначеного позивачем предмету спору предметом доказування у цій справі є обставини, які свідчать про наявність підстав для застосування до підприємства штрафних санкцій відповідно до ст.126 ПК України, тобто встановлення факту узгодження грошових зобов`язань і їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності таких фактів. 
Виходячи з вищенаведеного, приймаючи до уваги, що  передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України штрафна санкція може бути застосована до платника податку лише тоді, коли податкове зобов`язання є узгодженим і таким, що сплачене із затримкою на визначені цим пунктом терміни, суд апеляційної інстанції  погоджується з судом першої інстанції, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем термінів сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, які відображені в акті перевірки №11836/04-36-56-30/31123611 від 10.03.2020, є правильними, такими, що відповідають фактичним обставинам, тому складені на підставі цього акту податкові повідомлення-рішення є правомірними. 
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені  ст.317 КАС України  підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.    
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Саркар» залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №160/10653/20 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко