Ухвала
 
10 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/23412/20
провадження № 61-17942ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Стеблевським Андрієм Олексійовичем , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,
встановив:
У судовому засіданні 14 червня 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом    ОСОБА_1  до   ОСОБА_3  про визнання договору позики недійсним, у якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру       АДРЕСА_1 до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням суду законної сили. 
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.   
02 листопада 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Стеблевський А. О. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року.  
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Тлумачення пункту 4 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження ухвал про відмову у забезпеченні позову, після їх перегляду в апеляційному порядку, у касаційному порядку не передбачено.  
Також згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
У пункті 17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зроблено правовий висновок про те, що неможливим є касаційне оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, ухвали апеляційного суду, згідно з якою він відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, а також постанови апеляційного суду, згідно з якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено у задоволенні відповідної заяви. Обмеження права на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду про відмову у забезпеченні позову, постанови апеляційного суду, згідно з якою відмовлено у забезпеченні позову за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову чи залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову, не шкодить суті права особи, зацікавленої у забезпеченні позову, оскільки вона може повторно звернутися із заявою про таке забезпечення до суду першої інстанції за наявності для цього підстав.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати ВерховногоСуду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20-ц (провадження№ 12-90гс20) про те, що з огляду на відсутність у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України серед ухвал суду першої інстанції, які підлягають касаційному оскарженню, ухвали цього суду про відмову у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), неможливим є як касаційне оскарження такої ухвали, так і касаційне оскарження постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін (пункт 7.3 постанови). 
З огляду на викладене, доводи касаційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Стеблевського А. О. щодо можливості касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про забезпечення позову та постанови апеляційного суду, якою така ухвала була залишена без змін, є необґрунтованими та безпідставними.   
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскарження в касаційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову та постанови апеляційного суду, згідно з якою така ухвала залишена без змін, не передбачено, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року та постанова Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року не підлягають касаційному оскарженню.  
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником Стеблевським Андрієм Олексійовичем , на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             М. Ю. Тітов
 
А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                                        Є. В. Коротенко