ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9052/19                                                    Суддя першої інстанції: Мамедова Ю.Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  27 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                    - Степанюка А.Г.,
суддів                              - Губської Л.В., Єгорової Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юск Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юск Україна» (далі - Позивач, ТОВ «Юск Україна») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області (далі - Відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області), в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 28.11.2018 №283 про накладення на Позивача штрафу на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 28.11.2018 №284 про накладення на Позивача штрафу на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 09.01.2019 №1 про накладення на Позивача штрафу на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафних санкцій від 09.01.2019 №2 про накладення на Позивача штрафу на підставі п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний нагляд і контроль нехарчової продукції» в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 51000,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2021 позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, Відповідачем не надано доказів повідомлення про проведення перевірки, по-друге, ідентифікуючі ознаки товару не давали змогу чітко його визначити та, відповідно, надати необхідні документи, по-третє, ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області не було роз`яснено уповноваженій особі ТОВ «Юск Україна» його прав та обов`язків, по-четверте, матеріали справи не містять відомостей щодо дати направлення акту перевірки, по-п`яте, накладення штрафу за невідповідність кожного виду продукції, який перевірявся, є протиправним, по-шосте, постанови були винесені поза межами трирічного строку та з порушення п`ятнадцятиденного строку їх прийняття, по-сьоме, протиправність проведення планової перевірки нівелює й наслідки подальшої перевірки стану виконання рішень.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, для перевірки характеристик продукції достатньо пред`явити службове посвідчення і направлення, у той час як повідомлення суб`єкта про проведення перевірки не передбачене, по-друге, в акті перевірки характеристик продукції чітко визначено її ідентифікуючі ознаки, по-третє, вимог щодо проведення перевірки виключно у присутності керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання законодавство не містить, по-четверте, в акті перевірки зафіксована дата направлення Позивачу акту перевірки, по-п`яте, різне цільове призначення продукції свідчить про правильність накладення на підприємство двох штрафів щодо кожного її виду, по-шосте, перебіг п`ятнадцятиденного строку прийняття постанови розпочинається з моменту отримання матеріалів справи, у тому числі протоколу, по-сьоме, правопорушення вчинені повторно протягом трьох років з моменту вчинення їх вперше. 
Після усунення визначених в ухвалі від 15.07.2021 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Юск Україна» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на спірні правовідносини поширюються у визначеній Законом України «Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» частині, а відтак Відповідач був зобов`язаний повідомити Позивача про проведення планової перевірки та здійснювати її у присутності керівника або уповноваженої ним особи, по-друге, Відповідачем не доведено факт відмови Позивача від отримання акту перевірки, відомості якого, до того ж, не дають можливість ідентифікувати продукцію, яка перевірялася, по-третє, накладення санкції за кожен артикул продукції є безпідставним, по-четверте, постанови були прийняті з порушенням строку, по-п`яте, рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки, є протиправними.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.09.2021 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, виходячи з такого.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що у жовтні 2018 року працівниками ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області згідно секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 рік на підставі наказу від 11.10.2018 №2910 (т. 1 а.с. 175) та направлення на проведення перевірки від 11.10.2018 №2279 (т. 1 а.с. 176) проведено планову перевірку характеристик продукції, що розповсюджується ТОВ «Юск Україна» за адресою: м. Одеса, пров. Семафорний, 1, висновки якої зафіксовані в акті перевірки характеристик продукції від 17.10.2018 №1382 (т. 1 а.с. 179-180).
Як було встановлено судом першої інстанції, у ході процедури державного контролю було перевірено: 1) електрообладнання, насос, АР 622; виробник: Китай; імпортер: відсутній; 2) електрообладнання, матрац з вбудованим електричним насосом, АР620А; виробник: Китай; імпортер та продавець: ТОВ «Юск Україна» місто Київ, вулиця Патріса Лумумби, 21.
При цьому, у ході перевірки встановлено, що на електрообладнанні (позиції 1-2) або табличці з технічними даними відсутній знак відповідності технічним регламентам, електрообладнання (позиція 1) не супроводжується інформацією про найменування та контрактну поштову адресу імпортера, що є порушенням:
- пункту 20 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою КМ України від 16.12.2015 №1067 (далі - Регламент №1067) - імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на електрообладнанні, а якщо це неможливо, - на його пакуванні чи в документі, що супроводжує таке електрообладнання. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону щодо порядку застосування мов;
- пункту 28 Регламенту №1067 - перед наданням електрообладнання на ринку розповсюджувачі перевіряють, що на таке електрообладнання нанесено знак відповідності технічним регламентам, воно супроводжується необхідними документами, а також інструкціями та інформацією про безпечність, складеними згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, а також що виробник та імпортер виконали вимоги, визначені відповідно у пунктах 11, 12 і 20 цього Технічного регламенту;
- пункту 41 Регламенту №1067 - знак відповідності технічним регламентам застосовується згідно із загальними принципами маркування зазначеним знаком, установленими законом;
- пункту 42 Регламенту №1067 - знак відповідності технічним регламентам наноситься на електрообладнання або на його табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер електрообладнання, знак відповідності технічним регламентам наноситься на пакування та на супровідні документи;
- пункту 25 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1077 (далі - Регламент №1077) - імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на апаратурі, а у разі, коли нанесення відповідної інформації неможливе, - на її пакуванні чи в документі, що супроводжує таку апаратуру. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону про порядок застосування мов;
- пункту 32 Регламенту №1077 - перед наданням апаратури на ринку розповсюджувачі перевіряють наявність на апаратурі знака відповідності технічним регламентам, необхідних супровідних документів, інструкцій та інформації, визначених в пунктах 48-50 цього Технічного регламенту, що складені згідно з вимогами закону про порядок застосування мов, а також виконання виробником вимог, визначених в пунктах 16 і 17, імпортером - вимог пункту 25 цього Технічного регламенту;
- пункту 44 Регламенту №1077 - знак відповідності технічним регламентам застосовується згідно із загальними принципами маркування зазначеним знаком, установленими законом;
- пункту 45 Регламенту №1077 - знак відповідності технічним регламентам наноситься на апаратуру або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі неможливості або невиправданості через характер апаратури нанесення знака відповідності технічним регламентам він наноситься на пакування та супровідні документи.
Указаний акт надійшов на адресу Позивача 23.10.2018 (т. 1 а.с. 36).
Крім того, за наслідками перевірки Відповідачем прийняті рішення від 17.10.2018 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів:
- №1163 щодо електрообладнання (насос, АР 622, виробник: Китай) - обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності, яким приписано спільно з розповсюджувачами/постачальника вжити заходи щодо повернення продукції по ланцюгу постачання для подальшого усунення формальної невідповідності, строком виконання до 17.12.2018 (т. 1 а.с. 56-57);
- №1164 щодо електрообладнання (матрац з вбудованим електричним насосом, АР 620А, виробник: Китай) - обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності, яким приписано спільно з розповсюджувачами/постачальника вжити заходи щодо повернення продукції по ланцюгу постачання для подальшого усунення формальної невідповідності, строком виконання до 17.12.2018 (т. 1 а.с. 58-59).
Судом першої інстанції встановлено, що листом від 17.10.2018 №684 ТОВ «Юск Україна» повідомило ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області про незаконність дій останнього, оскільки перевірка була проведена без компетентних представників Позивача, без попереднього повідомлення та всупереч положенням законодавства щодо плановості проведення заходу. Указаним листом Позивач направив копію посадової інструкції старшого касира, за участі якого Відповідачем була проведена перевірка.
Крім того у вказаному листі Позивач зазначив, що вся продукція в асортименті відповідає вимогам законодавства України (т. 1 а.с. 37-49).
Разом з тим, 29.11.2018 Позивач отримав від Відповідача лист, який, як встановлено судом першої інстанції, містив:
1) протокол від 23.11.2018 №177 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», в якому зафіксовано повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення (введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам), за що передбачена відповідальність згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (т. 1 а.с. 71-72);
2) постанову про накладення штрафних санкцій від 28.11.2018 №283, якою за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, застосовано штраф у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 51 000,00 грн. (т. 1 а.с. 75-76;
3) постанову про накладення штрафних санкцій від 28.11.2018 №284, якою за введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, застосовано штраф у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 51 000,00 грн. (т. 1 а.с. 69, 77).
У грудні 2018 року працівниками ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області у зв`язку з ненаданням інформації про стан виконання рішень від 17.10.2018 №1163 та №1164 на підставі наказу від 21.12.2018 №4016 (т. 1 а.с. 206) та направлення на проведення перевірки від 21.12.2018 №3262 (т. 1 а.с. 207) проведено позапланову перевірку стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у ТОВ «Юск Україна»: м. Одеса, пров. Семафорний, 1, висновки якої зафіксовані в акті перевірки характеристик продукції від 27.12.2018 №98 (т. 1 а.с. 215-217).
У ході перевірки встановлено, що рішення від 17.10.2018 №1163 не виконане, а рішення від 17.10.2018 №1164 - виконане частково.
Крім того, за наслідками перевірки Відповідачем складено протокол від 28.12.2018 №196 про виявлене порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», в якому зафіксовані невиконання або неповне виконання рішень про вжиття обмежувальних заходів, за що п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачена відповідальність (т. 1 а.с. 224).
Судом першої інстанції встановлено, що листом від 15.01.2019 Відповідач надіслав на адресу Позивача:
- постанову про накладення штрафних санкцій 09.01.2019 №1, якою за невиконання або неповне виконання рішення 17.10.2018 №1164 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів для осіб, які ввели продукцію в обіг, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовано штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (т. 1 а.с. 226);
- постанову про накладення штрафних санкцій 09.01.2019 №2, якою за невиконання або неповне виконання рішення 17.10.2018 №1163 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів для осіб, які ввели продукцію в обіг, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» застосовано штраф у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (т. 1 а.с. 227).
Також, як встановлено судом першої інстанції, Відповідачем на адресу Позивача 15.01.2019 було надіслано:
- рішення від 27.12.2018 №1517 про внесення змін до рішення чи скасування рішення про обмеження надання продукції на ринку до усунення формальних невідповідності від 17.10.2018 №1163 шляхом продовження строку його виконання до 28.03.2019 із покладенням на Позивача та розповсюджувачів вжити заходи щодо приведення продукції у відповідність встановленим вимогам та попередити споживачів про ризики, що становить дана продукція (т. 1 а.с. 222);
- рішення від 27.12.2018 №1518 про внесення змін до рішення чи скасування рішення про обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності від 17.10.2018 №1164 шляхом продовження строку його виконання до 28.03.2019 із покладенням на Позивача та розповсюджувачів вжити заходи щодо приведення продукції у відповідність встановленим вимогам та попередити споживачів про ризики, що становить дана продукція (т. 1 а.с. 223).
Крім того, матеріали справи свідчать, що 26.03.2019 Позивач на виконання рішень від 27.12.2018 №1517 та №1518 надіслав Відповідачу звіт про виконання рішень, копії декларацій про відповідність на насос повітряний та матрац з вбудованим насосом, а також фото на підтвердження цих обставин (т. 1 а.с. 230-238). 
Рішеннями про внесення змін до рішень чи скасування рішень від 26.03.2019 №237, №236 Відповідачем були скасовано рішення від 17.10.2018 про обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності №1164 та №1163 (т. 1 а.с. 239-240).
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 1, 4, 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон про державний нагляд), ст. ст. 20, 23, 29, 44 та п. 4 Прикінцевих положень Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (далі - Закон про ринковий нагляд), прийшов до висновку про обґрунтованість тверджень Позивача про порушення Відповідачем порядку проведення перевірки та, відповідно, наявність підстав для задоволення позовних вимог.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначаються Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про ринковий нагляд дія цього Закону поширюється на відносини щодо: здійснення ринкового нагляду за продукцією, що охоплюється встановленими вимогами, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті; здійснення контролю всієї продукції, крім видів продукції, зазначених у частині п`ятій цієї статті.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону про ринковий нагляд метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Приписи ч. ч. 1-3 ст. 10 Закону про ринковий нагляд визначають, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.
Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.
Органи ринкового нагляду здійснюють свої повноваження неупереджено.
Забороняється незаконний вплив та втручання у здійснення органами ринкового нагляду своїх повноважень.
При цьому, за правилами ч. 5 ст. 10 указаного Закону повноваження та порядок діяльності органів ринкового нагляду, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, встановлюються цим Законом, законами України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами України.
Указаним нормам кореспондують приписи п. 4 Прикінцевих положень Закону про ринковий нагляд, згідно якого положення абзацу другого частини четвертої статті 4, абзаців першого - четвертого і восьмого частини другої статті 5, абзацу п`ятого статті 10, частини четвертої статті 17, абзацу п`ятого підпункту 2 пункту 2 і пункту 3 статті 22 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» при вжитті заходів ринкового нагляду не застосовуються.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що, здійснюючи повноваження щодо ринкового нагляду, Держпродспоживслужба України та її територіальні органи зобов`язані діяти у порядку та спосіб, визначені як Законом про ринковий нагляд, так і Законом про державний нагляд з урахуванням обмежень, про які зазначено вище.
Згідно ст. 15 Закону про ринковий нагляд посадові особи, які здійснюють ринковий нагляд, мають право, зокрема, 
- проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, документальні перевірки та обстеження зразків продукції, відбирати зразки продукції і забезпечувати проведення їх експертизи (випробування) (п. 1); 
- безперешкодно відвідувати, за умови пред`явлення службового посвідчення та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, у будь-який час протягом часу роботи об`єкта: а) торговельні та складські приміщення суб`єктів господарювання і місця, зазначені у пункті 2 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції і перевірок стану виконання суб`єктами господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; б) місця, зазначені в пункті 3 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок додержання вимог щодо представлення продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, перевірок характеристик продукції та перевірок виконання суб`єктами господарювання приписів і рішень відповідно до частини п`ятої статті 26 цього Закону; в) місця, зазначені в пункті 4 частини дев`ятої статті 23 цього Закону, для проведення перевірок характеристик продукції (п. 2);
- вимагати від суб`єктів господарювання надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення ринкового нагляду, одержувати копії таких документів і матеріалів. У разі якщо оригінали таких документів і матеріалів складені іншою мовою, ніж мова діловодства та документації державних органів, на вимогу органів ринкового нагляду суб`єкти господарювання зобов`язані за власний рахунок забезпечити їх переклад мовою діловодства та документації державних органів в обсязі, необхідному для здійснення ринкового нагляду (п. 3);
- вимагати від посадових осіб суб`єктів господарювання та фізичних осіб - підприємців надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час проведення перевірок і вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів (п. 4);
- складати акти перевірок та застосовувати в установленому законом порядку штрафні санкції до суб`єктів господарювання за порушення вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та встановлених вимог (п. 5).
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону про ринковий нагляд заходами ринкового нагляду є: 
1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 
2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції;
3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Порядок проведення перевірок характеристик продукції визначений статтею 23 Закону про ринковий нагляд.
Так, під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (ч. 1).
Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. 
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції (ч. 3).
Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки (ч. 4).
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно (ч. 5).
Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки (ч. 6).
Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції (ч. 8).
Посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, перед початком перевірки зобов`язана роз`яснити суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб (ч. 11).
За результатами перевірки характеристик продукції посадова особа, яка здійснює ринковий нагляд, складає акт  відповідно до вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (ч. 17).
Особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів регламентовано статтею 24 Закону про ринковий нагляд, згідно частини 1 якої органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів планові - згідно із секторальними планами ринкового нагляду та позапланові (визначених п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону випадках).
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 24 Закону про ринковий нагляд під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті:
1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією;
2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).
Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом «б» пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту «б» пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції.
У свою чергу, приписи ч. 4 ст. 5 Закону про державний нагляд визначають, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Зі змісту наведених правових норм вбачається, що органи державного ринкового нагляду, серед іншого, уповноважені проводити у випадках і порядку, визначених Законом про ринковий нагляд, документальні перевірки характеристик продукції та обстеження зразків продукції. При цьому, планові перевірки проводять на підставі щорічно затверджуваних секторальних планів ринкового нагляду, відповідно до яких видаються наказ органу ринкового нагляду та посвідчення (направлення) на проведення перевірки, що оформляються відповідно до Закону про державний нагляд. Повідомлення про проведення перевірки направляється суб`єкту, щодо якого здійснюватиметься перевірка, рекомендованим листом не пізніше десяти днів до дня здійснення заходу перевірки. При цьому, недопуск до перевірки є правом суб`єкта господарювання у разі неодержання повідомлення.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.09.2019 у справі № 826/2615/18, на яку, до речі, посилався й Відповідач у своїй апеляційній скарзі.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, повідомлення про проведення планової перевірки Позивача матеріали справи не містять. При цьому Відповідачем факт нескладання та ненадсилання такого повідомлення підприємству не заперечується. Викладене, у свою чергу, свідчить, що у ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області взагалі не виникло право на проведення планової перевірки ТОВ «Юск Україна».
Крім того, судова колегія звертає увагу, що згідно ч. 11 ст. 4 Закону про державний нагляд плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб`єкта господарювання. 
Водночас, як свідчать матеріали справи, планову перевірку магазину ТОВ «Юск Україна» проведено за відсутності керівника або його заступника чи уповноваженої особи суб`єкта господарювання, що підтверджується як змістом акту перевірки характеристик продукції від 17.10.2018 №1382 (т. 1 а.с. 179-180), так і відсутністю підпису уповноваженої особи підприємства на бланку «Роз`яснення суб`єкту господарювання» (т. 1 а.с. 177). У свою чергу Ткаченко В.І., у присутності якої, за твердженням Відповідача, було правомірно проведено перевірку, є головним касиром, до повноважень якої згідно посадової інструкції (т. 1 а.с. 44-48), не належить питання представництва підприємства.
У розрізі наведених обставин суд апеляційної інстанції звертає увагу, що й в порушення згаданих вище вимог ч. 11 ст. 23 Закону про ринковий нагляд посадова особа ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області, яка проводила перевірки, перед її початком не виконала обов`язок з роз`яснення суб`єкту господарювання, продукція якого перевіряється, порядок оскарження рішень, приписів, дій та бездіяльності органів ринкового нагляду та їх посадових осіб.
Приписи ч. 6 ст. 7 Закону про державний нагляд визначають, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. 
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Натомість, акт перевірки характеристик продукції від 17.10.2018 №1382 було направлено ТОВ «Юск Україна» рекомендованим поштовим відправленням (т. 1 а.с. 36), що свідчить про порушення вищезазначених норм Закону про державний нагляд, враховуючи відсутність відмітки, що від отримання примірника акту уповноважені особи товариства відмовилися.
Указана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.07.2020 у справі № 815/4129/17.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно висновку, сформульованого Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/17123/18 (постанова від 21.02.2020), «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».
У ще одній палатній справі (постанова від 22.09.2020 у справі №520/8836/18) окрім наведених, суд касаційної інстанції обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом» та «встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання».
У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.
Системний аналіз наведених норм у своїй сукупності дає підстави для висновку, що акт перевірки, отриманий в результаті фактичної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Постанова, прийнята за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірною та підлягає скасуванню.
За таких обставин, зважаючи на те, що ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області не було направлено повідомлення ТОВ «Юск України» про проведення планової перевірки, контролюючий захід проведено за відсутності керівника підприємства чи його уповноваженої особи, не забезпечено роз`яснення прав Позивача та порушено порядок вручення акту перевірки, колегія суддів приходить до висновку, що у Відповідача не виникло права на проведення такої перевірки, а її результати з огляду на численні порушення вимог законодавства при її проведенні не можуть створювати правових наслідків.
Аналіз норм чинного законодавства та доказів наданих до матеріалів справи дозволяє зробити висновок, що Відповідачем під час проведення заходу державного контролю не додержано вимог Законів про державний нагляд та ринковий нагляд, що має наслідком визнання результатів такої перевірки протиправними та скасування документів, прийнятих на підставі протиправно встановлених обставин.
Указану позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04.08.2021 у справі № 240/5336/18.
Викладене також дає підстави погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що скасуванню за наслідками розгляду цієї справи підлягають як постанови про накладення штрафу від 28.11.2018 №283 та №284, так і постанови від 09.01.2019 №1 та №2, позаяк дві останні прийняті за наслідками проведення перевірки виконання підприємством вимог, покладених на нього органом контролю за результатами проведення попередньої перевірки, яка, як було підкреслено вище, проведена за відсутності на те правових підстав та з порушенням порядку.
Разом з тим, зважаючи на ряд висновків суду першої інстанції, аргументів апеляційної скарги та відзиву на неї, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.
Так, в акті перевірки характеристик продукції від 17.10.2018 №1382 зазначено про те, що порушення встановлені щодо наступного електрообладнання - насос, АР 622, виробник: Китай; матрац з вбудованим електричним насосом, АР 620А, виробник: Китай. На переконання судової колегії, надані Відповідачем до матеріалів справи фотознімки указаного електрообладнання (т. 1 а.с. 181-186) свідчать, що модель виробів АР 622 та АР 620А позначена як на упаковках до них, так і безпосередньо на продукції. Відтак твердження Позивача, з яким погодився суд першої інстанції, про те, що неможливо чітко встановити продукцію, яка перевірялася, є безпідставним.
Щодо висновків суду першої інстанції про порушення Відповідачем строків прийняття постанов про накладення штрафу від 28.11.2018 №283 та №284, а також їх подвійного характеру, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону про ринковий нагляд до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На переконання судової колегії, у розумінні наведеної норми повторним вчиненням вважається правопорушення, яке було вчинено протягом трьох років з часу вчинення такого самого правопорушення. 
Відтак, оскільки факт вчинення порушення зафіксовано 17.10.2018, а вчинення попереднього - 20.10.2015 (т. 1 а.с. 241-243), за яке 03.11.2015 суб`єкта господарювання було притягнуто до відповідальності (т. 1 а.с. 244), то прийняття постанови про накладення штрафу 28.11.2018 за матеріалами проведеної 17.10.2018 перевірки свідчить про дотримання трирічного строку притягнення до відповідальності за вчинення повторного правопорушення.
Крім того, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.08.2020 у справі №804/436918 та від 17.03.2021 у справі № 620/3792/18, штраф за правилами п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону про ринковий нагляд накладається окремо за кожне зафіксоване правопорушення, що свідчить про помилковість висновків суду про те, що за фактом введення в обіг двох видів продукції, яка не відповідає законодавчо визначеним вимогам, контролюючий орган повинен був застосувати одну штрафну санкцію.
Згідно абз. 4-5 ч. 5 ст. 44 Закону про ринковий нагляд про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадовими особами органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складається протокол, який разом із поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та документами, що стосуються справи, передається посадовим особам, уповноваженим розглядати такі справи.
Керівник чи заступник керівника органу ринкового нагляду розглядає справу протягом 15 днів з дня отримання відповідних документів.
Викладене свідчить, що до «відповідних документів» законодавцем віднесено, зокрема, протокол, пояснення керівника, іншої відповідальної посадової особи та документи, що стосуються справи. Відтак, прийняття оскаржуваних постанов про накладення штрафу №283 та №284 28.11.2018 відбувалося з дотриманням встановленого абз. 5 ч. 5 ст. 44 Закону про ринковий нагляд 15-денного строку, позаяк протокол №177 складено 23.11.2018 (т. 1 а.с. 201).
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, однак частково обґрунтував його із неправильним застосуванням норм матеріального права. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підстави для задоволення позовних вимог викладені у мотивувальній частині цієї постанови.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року - змінити у мотивувальній частині.
В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

          Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 
Судді                                                                                            Л.В. Губська
                                                                                                    Н.М. Єгорова

Повний текст постанови складено « 27» жовтня 2021 року.