ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 жовтня 2021 року
м. Київ
Справа № 9901/314/21
Провадження № 11-415заі21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М. І., 
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ткача І. В. 
розглянула в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року (судді Соколов В. М., Білак М. В., Загороднюк А. Г., Калашнікова О. В., Мартинюк Н. М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України (далі - ВРУ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та
ВСТАНОВИЛА:
1. У серпні 2021 року до Верховного Суду як суду першої інстанції надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ВРУ, у якій позивачка просила:
-зобов`язати ВРУ усунути бездіяльність, вчинити дії та створити парламентську слідчу комісію щодо бездіяльності посадовців влади України у 1991 - 2019 роках за фактами:
1) здачі Російській Федерації українського Криму та приховування інформації щодо потрапляння до іноземців з офшорних компаній відомостей, якими реалізується захист документів, що посвідчують та підтверджують громадянство України, які були довірені державним службовцям Державної міграційної служби України та Державному підприємству «Поліграфкомбінат «Україна»;
2) долучення до справи доказів кримінального провадження Служби безпеки України № 22019000000000301 з ухвалою суду від 29 березня 2021 року у кримінальній справі № 761/11655/21;
- винести окрему ухвалу, якою зобов`язати ВРУ внести на розгляд парламенту постанову, за якою на час війни з Російською Федерацією, зарплати і пенсії державних службовців мають бути в розмірі не більше рівня зарплати Голови ВРУ (членів РНБОУ) та заборонити роботу агентів Російської Федерації в органах державної влади України, державних підприємствах;
- винести окрему ухвалу, якою зобов`язати ВРУ внести на розгляд парламенту постанову щодо оголошення державною зрадою здачу Російській Федерації українського Криму і накласти 29-річний мораторій депутатам ВРУ минулих VІІІ - ми скликань (з 1990 по 2019 роки) на зайняття керівних посад в усіх органах державної влади та на обрання депутатом ВРУ, Президентом України чи призначення міністром уряду України;
- керуючись статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), задля захисту прав особи з інвалідністю надати допомогу в оформленні позовної заяви та залучити до справи експертів-правоохоронців Організації Об`єднаних Націй.
2. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 06 серпня 2021 року позовну заяву залишив без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 160, 161 КАС України та надав строк тривалістю 10 днів для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачка подала уточнену позовну заяву.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 01 вересня 2021 року на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовну заяву повернув позивачці через те, що позивачка не зазначила обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, та доказів, що підтверджують вказані обставини; не обґрунтувала належним чином порушення оскаржуваною бездіяльністю її прав, свобод та інтересів. 
3. ОСОБА_1 не погодилася із цим рішенням суду і подала до Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року та задовольнити позовні вимоги. Серед іншого, аргументує їх тим, що Верховний Суд оскаржуваною ухвалою відмовив їй у доступі до правосуддя.
4. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 22 вересня 2021 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року та ухвалою від 04 жовтня 2021 року призначила справу до розгляду в порядку письмового провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачки ВРУ просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року - без змін.
5. Велика Палата Верховного Суду дослідила наведені в апеляційній скарзі доводи, перевірила матеріали справи, переглянула оскаржуване судове рішення і не виявила порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити рішення про задоволення позову, з огляду на таке.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
За частиною четвертою статті 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності ВРУ, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.
Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності ВРУ, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, <…> передбачені статтею 266 КАС України, частиною першою якої встановлено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов ВРУ, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності ВРУ, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; <…>.
Відповідно до статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
За приписами частин першої, п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
У позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
6. Суд, вирішуючи питання про відкриття провадження, встановив, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам пунктів 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, оскільки позивачка не зазначила обставини, якими обґрунтовує свої вимоги; не зазначила доказів, що підтверджують вказані обставини; не обґрунтувала належним чином порушення оскаржуваною бездіяльністю її прав, свобод та інтересів.
У позовній заяві ОСОБА_1 залучила як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Представництво Організації Об`єднаних Націй в Україні, але при цьому не зазначила, яким чином судове рішення в цій справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки названої третьої особи, що, відповідно до статті 49 КАС України, є підставою для її залучення.
За змістом статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам КАС України в частині неналежного оформлення позовної заяви, з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду виправленої позовної заяви, викладеної з урахуванням положень статті 160 КАС України.
Водночас ОСОБА_1 повідомили, що за правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усуне недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява підлягатиме поверненню.
На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 06 серпня 2021 року позивачка подала уточнену позовну заяву.
ЇЇ зміст свідчив, що нові (уточнені) вимоги та обґрунтування позову ОСОБА_1 аналогічні тим, що висловлені в первинно поданій позовній заяві. Доказів, які б підтверджували викладені нею в позові обставини, позивачка не надала.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 01 вересня 2021 року на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовну заяву повернув позивачці через те, що позивачка не зазначила обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, та доказів, що підтверджують вказані обставини; не обґрунтувала належним чином порушення оскаржуваною бездіяльністю її прав, свобод та інтересів. Суд першої інстанції зважив і на те, що в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 не аргументувала, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки третьої особи, яку вона просила залучити до участі у справі.
Своєю чергою, це унеможливило прийняття процесуального рішення про відкриття провадження за позовною заявою.
7. Як можна зрозуміти зі змісту позову, що частково продубльовано в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 оскаржила до суду протиправну бездіяльність ВРУ, що, з її погляду, полягає в тому, що парламент України за час незалежності держави не створив соціально-правової держави для забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя, не здійснює парламентський контроль за дотриманням прав людини та не захищає інтереси України в умовах «гібридної війни з боку РФ», допускає бездіяльність у питаннях, які зазначені в прохальній частині її позовної заяви й до виконання яких вона просить змусити ВРУ шляхом судового присуду.
Водночас позивачка не навела аргументів на підтвердження своїх доводів та не надала відповідних доказів. Вона з посиланням на об`єктивно спроможні фактори не окреслила (не мотивувала), яким чином діяльність або бездіяльність ВРУ (парламенту України) впливає на її індивідуальні права, свободи чи інтереси; як саме відповідно до мети, завдання і призначення адміністративного судочинства удаватиметься відновити або захистити стверджуване нею порушення її прав чи інтересів. 
Суд першої інстанції слушно зауважив про це в оскаржуваній ухвалі.
У зв`язку з наведеним Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 01 вересня 2021 року дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачці.
8. Міркування і твердження позивачки в апеляційній скарзі не спростовують правильності правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених в оскаржуваній ухвалі.
У зв`язку з цим треба зазначити, що немає причин вважати, що судове рішення про повернення позовної заяви позивачці з означених підстав, є проявом обмеження права останньої на доступ до суду, оскільки це рішення було зумовлено не будь-яким свавільним небажанням суду розглядати звернення позивачки до суду, а лише невиконанням позивачкою процесуальних вимог закону щодо форми та порядку подання позовної заяви. Такого змісту дії не можуть свідчити про обмеження доступу їй до суду.
9. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що по суті суд прийняв правильне процесуальне рішення, тому підстав для втручання й скасування ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року немає.
Керуючись статтями 266, 292, 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     М. І. Гриців
Судді:                                    В. В. Британчук                                          Г. Р. Крет
Ю. Л. Власов                                              Л. М. Лобойко
І. В. Григор`єва                                          К. М. Пільков
Д. А. Гудима                                               О. Б. Прокопенко
В. І. Данішевська                                      В. В. Пророк
Ж. М. Єленіна                                            Л. І. Рогач
Л. Й. Катеринчук                                      І. В. Ткач
В. С. Князєв