Постанова  
Іменем  України
 
13 грудня 2021 року
м. Київ
 
справа № 632/329/19-ц
 
провадження № 61-18739св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-ЮА Картамиш»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1                  на постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б.,
ВСТАНОВИВ:
1.     Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом                         до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-ЮА Картамиш»  (далі - ТОВ «Агро-ЮА Картамиш») про визнання договору оренди землі недійсним.
Позовну заяву мотивовано тим, що він є власником земельної ділянки площею 6,7931 га, що розташована на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер 6324584200:07:000:0071, що підтверджується Державним актом                    серії ХР № 047707, виданим 22 листопада 2004 року.
ОСОБА_1 зазначав, що у 2018 році йому стало відомо про те, що між ним та ТОВ «Агро-ЮА Картамиш» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований виконавчим комітетом Первомайської міської ради Харківської області 27 березня 2018 року                з терміном дії на 10 років.
Посилався на те, що зазначений договір він не підписував та його положення й умови з ним не погоджувалися.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 27 березня 2018 року між ним та ТОВ «Агро-ЮА Картамиш», у відповідності до якого в оренду передано земельну ділянку площею 6,7931 га, що розташована                       на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки 6324584200:07:000:0071.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області              від 29 липня 2020 року у складі судді Библіва С. В. позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений                    27 лютого 2018 року, що має державну реєстрацію від 27 березня                 2018 року, між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «СГП Добрий Господар» (далі - ТОВ «СГП Добрий Господар»), правонаступником якого є ТОВ «Агро-ЮА Картамиш»,                    у відповідності до якого в оренду було передано земельну ділянку площею 6,7931 га, що розташована в територіальних межах Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер земельної ділянки 6324584200:07:000:0071.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ухилення сторони відповідача від надання доказів укладення договору оренди                            та дворазове непредставлення на вимогу суду без поважних причин оригіналу примірника договору оренди землі для суду та експерта-почеркознавця, дає правові підстави вважати, що договір оренди земельної ділянки від 27 лютого 2018 року між ОСОБА_1                         та ТОВ «СГП Добрий Господар» щодо передання земельної ділянки площею 6,7931 га, розташованої у територіальних межах Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер 6324584200:07:000:0071, не підписувався ОСОБА_1 , а тому він є недійсним, оскільки встановлені відсутність волевиявлення та воля позивача на його укладення.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Агро-ЮА Картамиш» задоволено. Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_1 було відсутнє вільне волевиявлення на укладення оспорюваного договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Агро-ЮА Картамиш»,                                    що підтверджується встановленими судом обставинами, зокрема, з вини відповідача, який не надав суду оригінал договору оренди земельної ділянки від 27 лютого 2018 року, не була проведена судова почеркознавча експертиза, у зв`язку із чим суд першої інстанції відповідно до положень статті 109 ЦПК України визнав факт, для з`ясування якого було призначено експертизу, тобто підтвердження відсутності підпису позивача на договорі, що відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України є підставою для визнання вказаного договору недійсним.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 27 березня 2018 року між ОСОБА_1                           та ТОВ «Агро-ЮА Картамиш», є неналежним способом захисту порушеного права.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції                та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи № 632/329/19-ц                          із Первомайського міськрайонного суду Харківської області.
У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції є незаконною, необґрунтованою й такою,                        що ухвалена з неправильним застосуванням норм чинного законодавства. 
ОСОБА_1 вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року                  у справі № 322/1178/17-ц (провадження № 14-338цс19) (пункт 1                   частини другої статті 389 ЦПК України).
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
У січні 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив                                         ТОВ «Агро-ЮА Картамиш» на касаційну скаргу, у якому зазначено,                     що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним  та обґрунтованим.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 047707, від 22 листопада 2004 року ОСОБА_1 на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 09 липня 2004 року № 224 належить земельна ділянка площею 6,8627 га у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки: 6324584200:07:000:0071, яка розташована в межах Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області з цільовим призначенням (використанням) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 219 (а. с. 7).
27 лютого 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СГП Добрий Господар» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею               6,7931 га, кадастровим номером 6324584200:07:000:0071, яка знаходиться на території Картамиської сільської ради Первомайського району Харківської області і перебуває у власності у орендодавця, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 047707, виданого на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Харківської області від 09 липня                2004 року № 224.
Розділом 3 цього договору передбачено, що договір укладено                         на 10 років. Перебіг строку дії договору починається з дня державної реєстрації цього договору. Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У випадку, якщо за рік до закінчення строку дії договору, орендодавець не повідомить орендаря про небажання продовжити строк оренди за цим договором, строк дії договору вважається продовженим на той самий строк. Договір є припиненим з моменту внесення відповідного запису до державного реєстру прав.
Розділом 12 зазначеного договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору суперечка розв`язується у судовому порядку.
Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено (крім випадків його пролонгації); придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря; за рішенням суду.
Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду; на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором,                 та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також                з інших підстав, визначених законом.
Сторони не мають права відмовитись від виконання умов цього договору в односторонньому порядку.
Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право власності на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендодавця, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить                            до спадкоємців/правонаступників.
У разі закінчення дії договору до закінчення польових робіт, строк оренди земельної ділянки продовжується до повного завершення збирання врожаю (а. с. 39-42).
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30 жовтня 2018 року № НВ-6306664752018 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 29 березня 2018 року № 118866307 зазначений договір зареєстровано 27 березня 2018 року виконавчим комітетом Первомайської міської ради Харківської області (а. с. 8, 43-44).
Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 31 жовтня                    2018 року ТОВ «СГП Добрий Господар» ОСОБА_1 оплачено                        за договором оренди землі 15 700,00 грн (а. с. 95).
Протоколом № 17/04 загальних зборів учасників (засновників)                       ТОВ «СГП Добрий Господар» від 17 квітня 2019 року змінено найменування ТОВ «СГП Добрий Господар» на ТОВ «Агро-ЮА Картамиш» (а. с. 46-47).
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області                   від 03 квітня 2019 року витребувано у ТОВ «СГП Добрий Господар»             (ТОВ «Агро-ЮА Картамиш») оригінал договору оренди земельної ділянки (а. с. 28).
На виконання зазначеної ухвали ТОВ «Агро-ЮА Картамиш» 10 травня 2019 року повідомило суд першої інстанції про те, що проведеною перевіркою документації, переданої попереднім директором                           ТОВ «СГП Добрий Господар» встановлено, що на підприємстві відсутній оригінал договору оренди землі від 27 лютого 2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «СГП Добрий Господар», а наявна лише його копія (а. с. 63).
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області                  від 24 липня 2019 року витребувано у Сектора державної реєстрації Первомайської районної державної адміністрації Харківської області реєстраційну справу, відкриту відносно земельної ділянки                          з кадастровим номером 6324584200:07:000:0071 (а. с. 84).
03 лютого 2020 року до суду першої інстанції з Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора               М. С. Бокаріуса надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи № 24128 у цивільній справі № 632/329/19-ц, складеного 21 січня 2020 року, оскільки клопотання експерта у повному обсязі не виконано, оригінал документа, який підлягає дослідженню, не надано (а. с. 149-152).
2.     Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження                            в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з положеннями пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених                   у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції                                     в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення                    від такого висновку.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи                  у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, 
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також                із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав                та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися                                з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії,                    що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають                 у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім                         і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено,                                      що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом                   волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
Звертаючись до суду з вимогами про визнання договору оренди землі від 27 лютого 2018 року недійсним, ОСОБА_1 посилався на те,                  що вказаний договір оренди він не підписував, а підпис від його імені виконано іншою особою.
За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри                        та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати                         їх ідентифікацію.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно                            до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди                   з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або                            є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди                   (частина перша статті 638 ЦК України).
За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу                 та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду                           та відповідальності за її несплату.
За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об`єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також                             не застосовуються до правочину, який не вчинено.
Під час розгляду справи з метою ідентифікації виконавця підпису орендодавця в оспорюваному договорі оренди судом першої інстанції було призначено судово-почеркознавчу експертизу.
Експертною установою матеріали цивільної справи були повернуті                 до суду без виконання, у зв`язку з ненаданням експертам відповідачем ТОВ «Агро-ЮА Картамиш» оригіналу договору оренди земельної ділянки від 27 лютого 2018 року, укладеного між ОСОБА_1                                та ТОВ «СГП Добрий Господар», правонаступником якого є ТОВ «Агро-ЮА Картамиш».
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав,                       що ненадання відповідачем документів для експертного дослідження, висновки якого могли підтвердити чи спростувати позовні вимоги ОСОБА_1 , є достатніми для застосування наслідків, передбачених статтею 109 ЦПК України, згідно з якою суд встановив факт виконання підпису, виконаного на договорі оренди земельної ділянки від 27 лютого 2018 року, не ним, а іншою особою.
У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.
Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним,                   є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких земельних ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року                     у справі № 637/239/14-ц (провадження № 61-27906св18), від 23 вересня 2020 року у справі № 396/1857/16-ц (провадження № 61-17729св19),                  від 11 листопада 2020 року у справі № 598/538/19-ц (провадження                   № 61-9846св20) та від 22 вересня 2021 року у справі № 610/3162/18-ц (провадження 61-5373св21).
Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 27 лютого 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «СГП Добрий Господар», правонаступником якого є ТОВ «Агро-ЮА Картамиш», є неукладеними і, як наслідок, не може визнаватися недійсним, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 саме з підстав обрання ним неефективного способу захисту.
Доводи касаційної скарги про неврахування судами першої                               та апеляційної інстанцій висновків щодо застосування норм матеріального й процесуального права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17-ц (провадження № 14-338цс19), на яку заявник посилався у касаційній скарзі, є необґрунтованими, а висновки суду апеляційної інстанції не суперечать зазначеним висновкам.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,                         що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться значною мірою               до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень                          статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження                      та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня                  2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної    інстанції - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд                   у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Харківського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               С. Ф. Хопта

                                                                                                            Є. В. Синельников

                                                                                                            В. В. Шипович