ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/748/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року (суддя – Петренко О.С.) у справі №340/748/21 за позовом Приватного підприємства «Буд маркет СВ» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

                                                        в с т а н о в и В :
      
ПП "Буд Маркет СВ" звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення – рішення №00002930712 від 08.02.2021 р., яким підприємству зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 953 139 грн.;
- податкове повідомлення – рішення №00002920712 від 08.02.2021 р., яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 1 741 204 грн. за застосовано штрафні санкції в розмірі 435 301 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки перевіряючих осіб щодо нереальності правочинів, укладених в перевіреному періоді, і вказував на реальність господарських операцій, за наслідками яких позивачем визначався фінансовий результат господарської діяльності.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року позов задоволено. 
Вирішуючи спірні відносини між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що встановлені обставини справи свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем та підтвердження цих операцій належним чином оформленими первинними документами.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована висновками перевіряючих осіб, які зроблено в Акті перевірки та яким, на думку заявника апеляційної скарги, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість. Фактично позиція позивача полягає у реальності господарських операцій, які відображено в податковому обліку, підтвердження фактичного надходження до позивача придбаних товарів/послуг та використання цих товарів і послуг у власній господарській діяльності. З цих підстав позивач вказує на правомірність визначення від`ємного значення та заявлених сум бюджетного відшкодування ПДВ. 
Крім цього, позивачем подано заяву, в якій просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,0грн., які ним понесені під час апеляційного провадження.
У запереченнях щодо заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідач просить
відмовити у стягненні таких витрат, оскільки такі витрати належним чином не підтверджені та є очевидно завищеними.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ПП "Буд Маркет СВ" зареєстроване в якості юридичної особи 16.09.2019 року (т.1,а.с. 17-23).
Основним видом діяльності позивача за КВЕД є оптова торгівля іншими продуктами харчування, в тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (т.1,а.с.23).
Позивач є платником ПДВ (т.1,а.с.25).
Посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку  ПП "Буд Маркет СВ" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2020 року від`ємного значення з ПДВ більше 100 тис. грн., з урахуванням від`ємного значення з ПДВ попередніх звітних періодів, зазначених в додатку 3 до податкової декларації з ПДВ, результати якої оформлено актом №101/11-28-07-13/43234005 від 18.01.2021 року (т.1,а.с.40-87).
В акті перевірки податковим органом, серед інших,  зафіксовано наступні порушення:
-п. 44.1 ст.44, пп. “а” п. 198.1 ст.198 ПК України, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1-2 п.198.3 ст.198 та абз.3 п.198.6 ст. 198 ПК України, оскільки ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за липень 2020 року на суму 807187 грн.; за вересень 2020 року на 934017 грн.
-п. 44.1 ст.44, пп. “а” п. 198.1 ст.198 ПК України, абз. 1-3 п.198.2, абз. 1-2 п.198.3 ст.198 та абз.3 п.198.6 ст. 198 ПК України, оскільки ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 953139грн.
Такі висновки контролюючого органу, з огляду на акт перевірки, ґрунтуються на такому.
Проведеною перевіркою встановлено відображення ПП "Буд Маркет СВ" у податковому обліку господарських операцій з ТОВ "Оіл Агроінвест", ТОВ "Агротайм ЛТД", ТОВ "Центрагростандарт", ТОВ "Транзпостач" з приводу придбання товару/послуг.
Вказані господарські взаємовідносини контролюючий орган вважав нереальними. 
Так, посадовими особами контролюючого органу під час перевірки зроблено наступні висновки:
- безтоварність господарських операцій з придбання насіння сої у контрагентів – постачальників ТОВ "Оіл Агроінвест", ТОВ "Агротайм ЛТД" та ТОВ "Центрагростандарт";
- безтоварність господарських операцій з переробки насіння сої між ТОВ "Буд Маркет СВ" і ТОВ "Транзпостач".
Висновку про безтоварність (нереальність) господарських операцій посадові особи контролюючого органу прийшли в зв`язку з наступним:
- відсутність у контрагента – постачальника первинної поставки  /придбання/ тотожної продукції по ланцюгу постачання;
- відсутність у контрагента – постачальника трудових ресурсів, основних фондів, виробничих потужностей, земельних ділянок, транспортних засобів та можливості вирощування насіння соняшника власними силами та відсутність придбання у постачальників ідентичного товару у відповідній кількості, а також відсутність документів щодо їх походження;
- окремі порушення при заповнені товарно- транспортних накладних.
З зазначених підстав контролюючи органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій між ПП "Буд Маркет СВ" та вказаними контрагентами і, як наслідок, вказано на неправомірність формування ПП "Буд Маркет СВ" податкового кредиту по спірним господарським операціям, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування та вплинуло на визначення від`ємного значення з ПДВ.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення – рішення: 
-№00002920712 від 08.02.2021 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 741 204 грн.  та застосовано штрафні санкції в розмірі  435 301 грн. (т.1,а.с.105);
-№00002930712  від 08.02.2021 року, яким  зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 953139 грн. (т.1,а.с.104).
Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що завищення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, завищення від`ємного значення з податку на додану вартість контролюючий орган пов`язує з завищенням підприємством податкового кредиту по господарським взаємовідносинам з вказаними контрагентами, з огляду на його позицію щодо нереальності цих господарських операцій. 
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином, у спірних правовідносинах, з огляду на позицію податкового органу щодо нереальності укладених правочинів, враховуючи приписи   ч.2 ст.73 КАС України, має бути доведеним (спростованим) факт (реальність) здійснення господарських операцій між позивачем та зазначеними постачальниками, а також підтвердження цих операцій належним чином оформленими первинними документами.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що основним видом господарської діяльності позивача є оптова торгівля іншими продуктами харчування.
У межах своєї господарської діяльності позивач мав господарські операції з ТОВ "Оіл Агроінвест", ТОВ "Агротайм ЛТД" та ТОВ "Центрагростандарт" з приводу придбання насіння сої та з ТОВ "Транзпостач" з приводу придбання послуг з переробки насіння сої.
Так, 01.06.2020 року між ТОВ "Транзпостач" /виконавець/ та ПП "Буд Маркет Св" /замовник/ укладено договір на переробку давальницької сировини №01062004/1. Відповідно до умов укладеного договору виконавець зобов`язується виконати, відповідно до умов договору роботу з переробки давальницької сировини/насіння сої/ у готову продукцію, а замовник зобов`язується прийняти готову продукцію /т.1,а.с.149-155/.
З вказаними господарськими операціями ПП "Буд Маркет Св" включено до складу податкового кредиту суми ПДВ з вартості послуг з переробки давальницької сировини, отриманих від ТОВ "Транзпостач" на загальну суму ПДВ – 2 694 343 грн., в тому числі за червень 2020 року – 807187 грн., вересень 2020 року – 934136 грн. та жовтень 2020 року – 953020 грн.
Фактичне виконання сторонами умов договору підтверджується актами виконаних робіт за червень, вересень та жовтень 2020р., накладними /т.2,а.с.1-58,70,72, 74,76,78,80,82,84,86,88, 90, 92,95,97,99,101,103,105,107,109,111,113,115,117,119,121,123,125,127, т.3,  а.с.37- 76,91,93,95, 97,99,101,103,105,107,109,111,113,115,117, 119,121,123,125,127,129,131,133,135, 137,139,т.4, а.с. 53,55,57,59,61,63,65,67,69,71,73,75,77,79,81,83,85,87,89, 91,93,95,97,99,101,103,105, 107/ та податковиими накладними /т.2,а.с.71,73,75,77,79,81,83,85,87,89,91,93,96, 98,100,102, 104,106, 108,110,112,114,116,118,120,122,124,126,128,т.3,а.с.94,96,98,100,102,104,106,108,110,112,114,116,118,120,122,124,126,128,132,134,136,138,140, т.4, а.с.54,56,58,60,62,64,66,68,70,72,74, 76,78,80,82, 84,86,88,90,92,94,96,98,100,102,104,106,108.
Оплата отриманих послуг підтверджується банківськими виписками.
Отже, надані позивачем документи підтверджували надання ТОВ "Транзпостач" послуг, зміст яких обумовлений договором №01062004/1.
У сою чергу, зміст акту перевірки свідчить, що посадові особи відповідача проведеним аналізом податкових накладних в ЄРПН по ПП "Буд Маркет Св" за червень – жовтень 2020 року встановили відсутність придбання сої, з якою пов`язані отримані послуги з її переробки.
В той же час, з наданих ПП "Буд Маркет СВ" до перевірки документів посадовими особами контролюючого органу було встановлено, що підприємство здійснювало оформлення придбання сої від контрагентів – неплатників податку на додану вартість, а саме – ТОВ "Оіл Агроінвест", ТОВ "Агротайм ЛТД" та ТОВ "Центрагростандарт".
Але контролюючий орган вважав неможливим поставки позивачу сої вказаними постачальниками через те, що останні не мали необхідних трудових ресурсів, основних фондів для здійснення господарської діяльності; не встановлення походження сої по ланцюгу постачання (надходження сої до постачальників позивача); не підтвердження інформації щодо транспортування товару від постачальників до позивача (насамперед, у зв`язку з не наданням такої інформації перевізниками на запит контролюючого органу).
Встановлені обставини справи свідчать про те, що між позивачем /покупець/ та ТОВ "Агротайм ЛТД" /продавець/ укладено договір поставки №01092039 від 01.09.2020 року. Предметом укладеного договору є постачання сої / т.5,а.с.30-33/.
У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових та товарно – транспортних накладних на загальну суму 82 817 966,20 грн. (т.5, а.с.34-250, т.6, а.с.1-176)
Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень долучених до матеріалів справи (т.6,а.с.177-195).
Також, між позивачем /покупець/ та ТОВ "Центрагростандарт" /продавець/ укладено договір поставки №011002001 від 01.10.2020 року. Предметом укладеного договору є постачання сої / т.6,а.с.197-200/.
У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових та товарно – транспортних накладних на загальну суму 84 555 771 грн. (т.6, а.с.201-250, т.7,а.с.1-250,т.8, а.с.1-40)
Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень долучених до матеріалів справи (т.8,а.с.41-59).
Крім цього, між позивачем /покупець/ та ТОВ "Оіл Агроінвест" /продавець/ укладено договір поставки №29052003 від 29.05.2020 року. Предметом укладеного договору є постачання сої / т.8,а.с.60-63/.
У відповідності з умовами укладеного договору позивачем отримано обумовлений товар згідно видаткових та товарно – транспортних накладних на загальну суму 71722819,70 грн. (т.8, а.с. 64-250, т.9, а.с.1-158).
Оплата отриманого товару підтверджується копіями платіжних доручень долучених до матеріалів справи (т.9,а.с.159-179).
З наданих позивачем первинних документів, копії яких долучено до матеріалів справи, можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування придбаного товару/послуг, їх кількість та вартість, визначено сторони господарських операцій та осіб відповідальних за здійснення господарських операцій. Тобто, вказані документи, у розумінні   Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені обставини справи свідчать про належне документальне підтвердження господарських операцій, ділову мету здійснення таких господарських операцій, а саме придбання товарів та послуг з метою ведення власної господарської діяльності, зміну у власному капіталу позивача (оплату вартості придбаних товарів). Тобто, встановлені обставини у цій справі свідчать про реальність господарських операцій, які не визнаються відповідачем.
З приводу аргументів відповідача щодо недоведеності факту постачання та придбання позивачем товару, у зв`язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості під час придбання товару у постачальника встановлювати його походження по «ланцюгу постачання», а тому не може нести відповідальність за можливі порушення, які були допущені контрагентами прямих постачальників.
Отже відносини постачальників позивача із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин. 
Не може погодитися суд апеляційної інстанції і з доводами контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій позивача з вказаними постачальниками, які, за позицією відповідача, не могли виконати умови договорів через недостатність трудових та матеріально - технічних можливостей, оскільки такі доводи відповідача є лише припущеннями та жодними доказами не підтвердженні. 
З приводу посилань контролюючого органу на певні недоліки ТТН слід зазначити те, що відображена в цих документах інформації дозволяє ідентифікувати товар, який перевозився, перевізника, вантажовідправника та вантажоотримувача. Той факт, що перевізниками, на час завершення перевірки (як відображено в акті), не було надано інформації на запит контролюючого органу щодо транспортування товару від постачальників до позивача, не може свідчити про те, що фактично перевезення товару місця не мало.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, не було доведено суду того, що господарські операції, які відображені позивачем у податковому обліку, не мали реального характеру.
Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції представник відповідача звернув увагу на те, що в акті перевірки, окрім обставин, які за позицією контролюючого органу, свідчать про нереальність господарських операцій, зазначені обставини, які, на думку представника, також свідчать про завищення позивачем сум, які заявлені до бюджетного відшкодування. До таких обставин представник відповідача відносить посилання в акті перевірки на те, що станом на 31.10.2020 позивач має кредиторську заборгованість перед ТОВ «Транзпостач» на суму 5718831,97грн. (стор.11 Акту перевірки). З цього приводу представник позивача вказує на те, що наявність кредиторської заборгованості свідчить про те, що позивачем вказані суми сплачені не були, а відповідно не було сплачено і суми ПДВ у вартості послуг, які надавалися позивачу ТОВ «Транзпостач». Відсутність фактичної сплати сум ПДВ позбавляє платника податку заявляти такі до бюджетного відшкодування ПДВ.
Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням представника відповідача про те, що за відсутності факту сплати ПДВ у вартості товару, робіт/послуг, відсутня і правова можливість заявити суми ПДВ до бюджетного стягнення.
В той же час, сам факт наявності вказаної заборгованості не свідчить про те, що саме суми ПДВ, які входять у суму кредиторської заборгованості, були заявлені позивачем до бюджетного відшкодування. Будь-якої інформації з приводу структури такої заборгованості, періоду її виникнення, акт перевірки не містить.
Натомість, в акті перевірки (стор.6 Акту) зазначено, що ПП "Буд Маркет Св" включено до складу податкового кредиту суми ПДВ з вартості послуг з переробки давальницької сировини, отриманих від ТОВ "Транзпостач" на загальну суму ПДВ – 2 694 343 грн., в тому числі за червень 2020 року – 807187 грн., вересень 2020 року – 934136 грн. та жовтень 2020 року – 953020 грн.
При цьому, на стор.23 Акту зроблено висновок про завищення суми від`ємного значення, що підлягала бюджетному відшкодуванню за жовтень 2020 року саме внаслідок нереальної операції з придбання послуг переробки сої у ТОВ «Транзпостач», що вплинуло на завищення бюджетного відшкодування (показник рядка 20.2.1 Декларації) за липень 2020 року – 807187 грн., за вересень 2020 року – 934136 грн.
Отже, зазначені аргументи представника позивача не можуть бути підставою для висновку про неправомірність визначення позивачем сум ПДВ заявлених до бюджетного відшкодування через наявну кредиторську заборгованість перед ТОВ «Транзпостач» у розмірі 5718831,97грн.
Таким чином, встановивши зазначені обставини справи, дослідивши аргументи відповідача, з якими останній пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.
Щодо розподілу судових витрат.
З огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, у вигляді витрат на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи в порядку апеляційного провадження.
Так, з наданих позивачем документів: договір про надання правничої допомоги від 11.10.2021, Додаток №1 до договору, акт виконаних робіт (прийняття послуг), рахунок за надані послуги, вбачається, що позивачу надавалася правнича допомога у зв`язку із зверненням відповідача з апеляційною скаргою. Суть та зміст правничої допомоги полягає в: ознайомлені з рішенням суду першої інстанції, ознайомлення з апеляційною скаргою, складання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому розгляду справи у суді апеляційної інстанції. 
П.4.7 Додатку №1 до договору сторонами погоджено, що розмір гонорару за цим договором становить 4000,0грн.
Відповідно до цього ж пункту Додатку №1 гонорар має бути виплачений в строк не пізніше 5 календарних днів після винесення рішення судом апеляційної інстанції.

Отже, надані позивачем документи, як правильно зазначив суд першої інстанції, свідчать про те, що на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачу було надано послуги правничої допомоги, які оцінені сторонами договору у 4000,0грн.
У свою чергу, відповідачем подано заяву, в якій останній, зокрема, заперечував як факт понесення витрат на правничу допомогу так і вказував на очевидне завищення вартості наданих послуг.
З приводу аргументів відповідача про не підтвердження понесених витрат на правничу допомогу слід зазначити те, що з огляду на положення ст..134 КАС України стягненню підлягають не лише фактично понесені витрати у зв`язку із наданням правничої допомоги, а і ті витрати, які підлягають сплаті.
Отже, оскільки сторонами Договору про надання правничої допомоги визначено умови сплати гонорару, відповідно до яких гонорар сплачується протягом 5 календарних днів після винесення рішення судом апеляційної інстанції, і цей строк відповідно на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції не настав, то посилання відповідача на ненадання доказів оплати вартості послуг є безпідставним.
Щодо аргументів відповідача про завищення вартості послуг на правничу допомогу.
Так, принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій   статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6,7   статті 134 КАС України).
Вказуючи на завищення тарифів (вартість наданих послуг), відповідач не вказує про те, які тарифи є справедливими, на його думку, та які зазвичай застосовуються при визначенні гонорару адвоката. 
Відповідно до   статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги визначено вартість послуг (гонорар адвоката) за договором про надання правничої допомоги.
Отже, умови щодо встановленого договором розміру гонорару адвоката відповідають приписам ст. 30 Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, а саме, встановлені у фіксованому розмірі, не залежать від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеними.
Таким чином, дослідивши умови укладеного договору про надання правничої допомоги,  докази, що свідчать про фактичне надання правничої допомоги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,0грн.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року у справі №340/748/21 – без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь Приватного підприємства «Буд маркет СВ» витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,0грн.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 18.11.2021
Повний текст постанови складено 19.11.2021
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк