Справа № 991/6836/21
Провадження № 1-кс/991/6938/21

УХВАЛА
11 жовтня 2021 року 	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Зміст поданої скарги
04.10.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.
З її змісту вбачається, що 20.09.2021 адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернувся до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі – САП ОГП) із заявою про вчинення співробітниками Головного слідчого управління Національної поліції України, Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Державної фіскальної служби України та Офісу Генерального прокурора злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі – КК України). Відомості викладені в заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) внесені не були. 
У зв`язку з цим, скаржник просить зобов`язати уповноважених осіб САП внести до ЄРДР відомості за заявою від 20.09.2021.
(2) Позиції учасників провадження
Особа, яка подала скаргу у судове засідання не з`явилася. Втім, направив заяву про розгляд скарги без його участі.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, причини неприбуття не повідомив.
З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності особи, яка подала скаргу та представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для її розгляду.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.
(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги
На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).
У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
З аналізу вказаної норми вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. Ключовим є наявність у них таких ознак злочину, як час, місце та подія.
Як вбачається зі скарги та доданих до неї матеріалів, адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , звернувся засобами поштового зв`язку до САП ОГП із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 20.09.2021. Вказану заяву, відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення САП ОГП отримано 22.09.2021.
У цій заяві адвокат вказував, що ним надавалась правова допомога  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Державної фіскальної служби України, а процесуальне керівництво –групою прокурорів Офісу Генерального прокурора. У ході досудового розслідування, як зазначено у заяві, було проведено обшук домоволодіння, у результаті якого, поміж інших речей та документів, вилучено автомобілі марок Bentley, Range Rover, Mercedes, Porshe.
Після цього, як зазначено в заяві, прокурор неодноразово звертався до різних районних судів м. Києва (Печерського, Святошинського) із клопотаннями про накладення арешту на вказані транспортні засоби, водночас у їх задоволенні було відмовлено. Лише Шевченківським районним судом м. Києва було задоволено клопотання прокурора, яке пізніше в частині певних автомобілів було скасовано в апеляційному порядку. Щодо іншої частини автомобілів арешт скасовано слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва в поряду ст. 174 КПК. У заяві також зазначається про звернення власників транспортних засобів до слідчого судді зі скаргами на неповернення тимчасово вилученого майна. При цьому, до цього часу автомобілів власникам повернуто не було.
У своїй заяві адвокат зазначає про ринкову вартість вилучених у власників автомобілів, які загалом можуть коштувати 14 800 000 грн.
У зв`язку з цим він вказує у заяві про наявність у діях співробітників Головного слідчого управління Національної поліції України, Департаменту кіберполіції Національної поліції України, Державної фіскальної служби України та Офісу Генерального прокурора ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем).
Не оцінюючи обґрунтованість заяви, яка надійшла до САП ОГП, на предмет наявності ознак складу злочину, слідчий суддя встановив, що в ній наявні відомості, які можуть стати предметом перевірки. У ній описано можливу подію правопорушення та її кваліфікацію, вказано причетних осіб та хронологію вчиненого, на думку заявника, злочину.
Встановлення конкретніших обставин, що свідчать або ж спростовують факт вчинення кримінального правопорушення, має здійснюватися вже після внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.
В ч. 5 ст. 216 КПК визначено, що детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 364 КК України, якщо розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою правоохоронного органу).
Зміст заяви в загальних рисах свідчить про можливу підслідність зазначеного в ній кримінального правопорушення детективам НАБУ, а процесуальне керівництво у такому провадженні може здійснювати САП ОГП. Відтак, визначений статтею 214 КПК обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР за отриманою заявою про вчинення злочину покладений на уповноважених осіб САП ОГП.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноважені особи САП ОГП не виконали обов`язок, передбачений ст. 214 КПК, тому наявні підстави для зобов`язання їх внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви скаржника. Відтак, скаргу адвоката ОСОБА_3 в цій частині слід задовольнити.
Втім, необґрунтованою є вимога скаржника стосовно зазначення в резолютивній частині ухвали визначену ним правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 364 КК України та причетних осіб. До повноважень слідчого судді, під час розгляду скарги, не належить встановлення ознак складу злочину, зазначеного у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Цей обов`язок покладено на слідчого або прокурора на стадії досудового розслідування. А тому в цій частині вимог у скарзі слід відмовити.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-        скаргу представника адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково;
-        зобов`язати уповноважену особу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 20.09.2021 № 17/1-1003-21;
-        в іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1