СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року                             м. Харків                        Справа № 917/1218/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В. , суддя  Хачатрян В.С.

без виклику учасників справи,
розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання за наявними в справі матеріалами апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" (вх. №3206 П/1) 
на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.09.2021, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Паламарчук В.В. (повний текст складено 30.09.2021),
у справі № 917/1218/21,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Жежелівський Каолін", с.Жежелів, Вінницької області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон", м. Кременчук, Полтавської області,
про стягнення 26800,00 грн 

        ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Жежелівський Каолін" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" про стягнення 26800,00 грн суми, сплаченої попередньої оплати.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем досягнутої між сторонами усної домовленості щодо поставки попередньо оплаченого товару на підставі рахунку-фактури № 4015222 від 05.03.2021. 
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.09.2021 у справі    № 917/1218/21 позовні вимоги задоволено повністю,     стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" 26800,00 грн – суму попередньої оплати, 2270,00 грн – судових витрат.
Рішення мотивовано обґрунтованістю заявлених вимог, оскільки відповідач, отримавши від позивача попередню оплату не поставив йому обумовлений товар та не повернув попередню оплату у сумі 26800,00 грн, проігнорувавши відповідні вимоги позивача щодо поставки товару або повернення суми попередньої оплати.
Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон", яке просить рішення Господарського суду Полтавської області від 23.09.2021 у справі № 917/1218/21 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування заперечень вказує на те, що ніяких договорів поставки чи купівлі-продажу  з позивачем не укладав, кошти від позивача не отримував, доступу до свого поточного рахунку на який позивачем перераховано попередню оплату у розмірі 26800,00 грн на той час не мав, оскільки вказаний рахунок фактично належав ФОП Кононенко І.В., який і розпорядився отриманими від позивача коштами. З цих підстав апелянт стверджує, що відсутність договірних правовідносин з позивачем та отримання коштів іншою особою виключають обов`язок ТОВ ВТБП «Будкон» повернути позивачу попередню оплату, яку він фактично не отримував. 
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2021 апеляційну скаргу ТОВ ВТБП "Будкон" залишено без руху, встановлено апелянту строк на усунення недоліків щодо ненадання доказів сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн.
Враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ ВТБП "Будкон" на рішення Господарського суду Полтавської області від 23.09.2021 у справі № 917/1218/21, встановлено позивачу п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на апеляційну скаргу, встановлено сторонам строк для подання заяв, клопотань, тощо.
Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.
     13.12.2021 через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 1451), в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 23.09.2021 у справі № 917/1218/21 залишити без змін.
В обгрунтування заперечень вказує на те, що грошові кошти надійшли на рахунок відповідача і враховуючи невиконання ним зобов`язань з поставки товару та направлення на його адресу претензії, у нього виник обов`язок повернути позивачу попередню оплату. Можливі шахрайські дії відносно відповідача не звільняють його від обов`язку щодо повернення попередньої оплати. 
Відповідно до ч. 13 ст. 8 та ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, у разі здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами, досліджує докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судове засідання не проводиться. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених    статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке. 
З матеріалів справи судом встановлено, що між сторонами існувала усна домовленість про поставку відповідачем товару, а саме: «Кунг, причеп. Вагончик на колесах, на шассі» в кількості 1 одиниця загальною вартістю 26800,00 грн в тому числі ПДВ.
05.03.2021 відповідачем, як постачальником вказаного товару, був виставлений позивачу рахунок-фактура № 4015222 від 05.03.2021 на оплату товару -  «Кунг, причеп. Вагончик на колесах, на шассі» в кількості 1 одиниця загальною вартістю 26800,00 грн - сума попередньої оплати, доставка товару врахована.
З наявної в матеріалах справи копії виписки по рахунку ТОВ "Жежелівський Каолін", відкритому у АТ «Креді Агріколь Банк», вбачається, що позивачем 09.03.2021 на рахунок ТОВ ВТБП "Будкон" було перераховано попередню оплату у сумі 26800,00 грн за «Кунг, причеп. вагончик на колесах» згідно рахунку № 4015222 від 05.03.2021.
Однак, отримавши кошти, відповідачем не здійснено на користь позивача поставки товару, зазначеного в рахунку № 4015222 від 05.03.2021. 
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з постачання товару, позивач 23.04.2021 направив на адресу відповідача претензію № 36 про передання протягом 7 календарних днів товару або повернення в той же строк суми попередньої оплати в розмірі 26800,00 грн.
Проте, відповідач відповіді на претензію не надіслав, товар не передав, попередню оплату не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом щодо стягнення з відповідача сплаченої попередньої оплати за товар у розмірі 26800,00 грн. 
Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.     Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Відповідно до п. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто, шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Наведене кореспондується з положеннями ст. 205 ЦК України.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
Отже, відповідно до наведених норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що сторонами було укладено договір у спрощений спосіб, шляхом придбання позивачем товару у відповідача та внесення за цей товар попередньої оплати у розмірі 26800 грн на підставі виставленого рахунку № 4015222 від 05.03.2021.
З матеріалів справи вбачається, що договір, укладений між сторонами у спрощений спосіб, за своєю правової природою є договором поставки, згідно з яким за приписами ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,    сімейним,    домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1    ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Статтею 663 ЦК України    передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень     статті 530 цього Кодексу.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві (ч.1 ст.664 ЦК України). 
Однак, матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачем на користь позивача поставки товару, зазначеного у рахунку № 38 від 29.07.2019, та сплаченого позивачем.
Відповідно до норм     ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.ч. 1, 2         ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Оскільки Законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову (вказану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17). 
Матеріалами справи підтверджується, що позивач 23.04.2021 направив на адресу відповідача претензію № 36, в якій просив поставити протягом 7 календарних днів оплачений товар або повернути в той же строк суму попередньої оплати в розмірі 26800,00 грн.
Однак, вимога позивача була залишена відповідачем без відповіді та без задоволення.
У апеляційній скарзі, як і суді першої інстанції, відповідача стверджує, що на початку 2021 група шахраїв від його імені розміщувала на сайті ОЛХ та інших Інтернет ресурсах оголошення про продаж техніки та обладнання, використовуючи підроблені печатку ТОВ "БудКон", підпис директора та рахунок підприємства, відкритий у АБ "Укргазбанк".
У матеріалах справи наявна відповідь АБ "Укргазбанк" від 09.04.2021 за № 522/333/221 на запит ТОВ "БудКон" в якій зазначено, що в період з 23.02.2021 по 10.03.2021 відбувався рух по рахунку ТОВ "Будкон" в результаті шахрайських дій в системі з боку ФОП Кононенка Ігоря Віталійовича, у зв`язку з чим направлено заяву до правоохоронних органів.
Відповідач надав суду копію заяви про порушення кримінальної справи від 12.03.2021, копію висновку службового розслідування від 05.04.2021 за вих. №148/29004/2021 та копію постанови про залучення у якості потерпілого від 19.03.2021.
З цих підстав відповідач стверджує, що у нього відсутній обов`язок повернути позивачу попередню оплату у розмірі 26800 грн, посилаючись на те, що він її фактично не отримував. 
Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з наявної в матеріалах справи копії рахунку-фактури № 4015222 від 05.03.2021 на оплату товару -  «Кунг, причеп. Вагончик на колесах, на шассі» в кількості 1 одиниця загальною вартістю 26800,00 грн вбачається, що вказаний рахунок виписаний представником ТОВ  ВТБП "Будкон" та засвідчений печаткою даного підприємтва. 
Відповідачем не спростовано, що рахунок-фактура №4015222 від 05.03.2021  виписаний не його представником та не надано суду належних доказів підробки відтиску печатки на цьому рахунку чи втрати печатки ТОВ  ВТБП "Будкон". 
З наявної в матеріалах справи копії виписки по рахунку ТОВ "Жежелівський Каолін", відкритому у АТ «Креді Агріколь Банк», вбачається, що згідно вказаного рахунку-фактури № 4015222 від 05.03.2021 позивачем 09.03.2021 було перераховано попередню оплату у сумі 26800,00 грн на рахунок НОМЕР_1 , відкритому в АБ «Укргазбанк».
Відповідач не заперечує, що кошти надійшли на зазначений банківський рахунок  саме ТОВ  ВТБП "Будкон".  
    Що стосується можливих «шахрайських дій» із незаконного зняття коштів з рахунку відповідача, про які він вказує у апеляційній скарзі, то такі дії вчинені відносно відповідача не мають відношення до цієї справи і не можуть бути підставою звільнення його від обов`язку повернути позивачу сплачені ним кошти за непоставлений товар. 
Враховуючи встановлене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт укладення договору поставки у спрощений спосіб,     належного виконання свого зобов`язання щодо поставки товару, господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що ТОВ ВТБП «Будком» порушено положення ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України. 
З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ТОВ ВТБП "Будкон" на користь ТОВ "Жежелівський Каолін" перерахованої суми попередньої оплати у розмірі 26800,00 грн. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. 
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалене з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. 
Наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача та залишення без змін рішення Господарського суду Полтавської області від 23.09.2021 у справі № 917/1218/21.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до    ст. 129 ГПК України    судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст.    129,    269,    270,    275,    276,    281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче торгово-будівельне підприємство "Будкон" залишити без задоволення.
     Рішення Господарського суду Полтавської області від 23.09.2021 у справі № 917/1218/21 залишити без змін.

      Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя                                                                    І.А. Шутенко

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян