ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 р. 	Справа № 520/14309/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.
суддів: Чалого І.С. ,  Бершова Г.Є. 
за участю секретаря судового засідання  Ігнатьєвої К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2021, суддя Зінченко А.В.,  повний текст складено 09.04.2021 по справі № 520/14309/19
          за позовом     Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУТОК"  
          до      Мереф`янської міської ради                   
          про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУТОК" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог, просило визнати протиправним та скасувати рішення Мереф`янської міської ради:
- від 26 червня 2019 року «Про заборону проведення сейсморозвідувальних робіт та видобування газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради»;
- від 15 серпня 2019 року «Про заборону на території підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ) розвідувального буріння; пересування спеціалізованої техніки, що пов`язане з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу; будівництва будь-яких будівель, конструкцій та споруд, пов`язаних з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано рішення Мереф`янської міської ради від 26 червня 2019 року «Про заборону проведення сейсморозвідувальних робіт та видобування газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради» та рішення Мереф`янської міської ради від 15 серпня 2019 року «Про заборону на території підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ) розвідувального буріння; пересування спеціалізованої техніки, що пов`язане з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу; будівництва будь-яких будівель, конструкцій та споруд, пов`язаних з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу».
ОСОБА_1  (далі - апелянт), не погодившись із рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просила його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про неврахування судом першої інстанції, що оскаржувані рішення відповідача є нормативно-правовими актами, а не індивідуальними актами; приймаючи вказані рішення, відповідач лише використав надане законом право на розпорядження саме землями (не природним ресурсом загальнодержавного значення – газом природним та супутніми вуглеводними) територіальної громади, які перебувають у комунальній власності,діючи виключно в інтересах мешканців ОТГ.
Також апелянт зазначає, що на час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі на розгляді Харківського окружного адміністративного суду перебувала позовна заява ПрАТ "УКРГАЗВИДОБУТОК" до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, у зв`язку з чим суд першої інстанції ухвалою від 18.02.2021 неправомірно відмовив у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду в частині оскарження рішення відповідача від 26.06.2019.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Мереф`янська міська рада (далі - відповідач) також надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, апеляційне провадження – закрити.
В судовому засіданні апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.
Представники позивача заперечували проти вимог апеляційної скарги, вважали рішення суду законним та обгрунтованим.
Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на апеляційну скаргу просив провести розгляд справи без участі його представника.  
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ПрАТ «Укргазвидобуток» має спеціальний дозвіл на користування надрами № 4404 від 04.10.2017, виданий Державною службою геології та надр України, на видобування газу природного, конденсату, супутніх: гелій, етан, пропан, бутани на Островерхівському родовищі, яке знаходиться на території Харківської області, зокрема на території адміністративно-територіальних одиниць, які входять до складу Мереф`янської ОТГ (т. 1 а.с. 11).
У квітні 2019 року ПрАТ «Укргазвидобуток» було оприлюднено повідомлення про планову діяльність з видобування та облаштування Островерхівського ГКР з метою розвідки і видобутку вуглеводнів (газ природній, конденсат, супутні - гелій, етан, пропан, бутани), що включає буріння розвідувальних, пошукових свердловин, водних свердловин для водозабезпечення процесу буріння вище вказаних свердловин глибиною від 4650 м до 4070м. 
Також у квітні 2019 року до Мереф`янської міської ради надійшло повідомлення від ТОВ «Геоюніт» про початок проведення сейсморозвідувальних робіт 20-30 з метою вивчення геологічної будови верхньої частини земної кори для виявлення нових і деталізації вже існуючих родовищ нафти і газу, а також для підвищення ефективності їх експлуатації.
24.06.2019 Мереф`янський міський голова видав розпорядження №53-ОД § 1 «Про скликання позачергової сесії Мереф`янської міської ради», яким призначено пленарне засідання на 26.06.2019 з попереднім порядком денним, зокрема, щодо заборони проведення сейсморозвідувальних робіт та видобуванню газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради» та інші питання, які потребували вирішенню (т. 1 а.с. 45).
Рішенням XXXIII сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання від 26.06.2019 «Про затвердження порядку денного XXXIII сесії Мереф`янської міської ради VIII скликання» було затверджено для розгляду на сесійному засіданні 12 питань порядку денного, в тому числі про заборону проведення сейсморозвідувальних робіт та видобуванню газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради (т. 1 а.с. 46).
26.06.2019 Мереф`янська міська рада прийняла рішення «Про заборону проведення сейсморозвідувальних робіт та видобування газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради», яким, зокрема, заборонила проведення будь-яких сейсморозвідувальних робіт та робіт по видобуванню газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради (Мереф`янської міської об`єднаної територіальної громади) (т. 1 а.с. 59).
15.08.2019 Мереф`янською міською радою прийнято рішення «Про заборону на території підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ) розвідувального буріння; пересування спеціалізованої техніки, що пов`язане з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу; будівництва будь-яких будівель, конструкцій та споруд, пов`язаних з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу», яким заборонено:
- розвідувальне буріння на території, підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ);
- пересування  спеціалізованої техніки, що пов`язане з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території, підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ);
- будівництво будь-яких будівель, конструкцій та споруд, пов`язаних з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу (розміщення об`єктів) на території, підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ) (т. 1 а.с. 96).
Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що міська рада не наділена повноваженнями на прийняття рішень про заборону проведення робіт з розвідки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, до яких відносяться нафта та природний газ.
Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції  України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Згідно з пп.пп. 36, 38 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення, а також про скасування такого дозволу;  надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Згідно з ч.ч. 5, 11 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»  акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Судовим розглядом встановлено, що при прийнятті рішення  від 26.06.2019 Мереф`янська міська рада керувалась ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Разом з тим, у рішенні відповідача від 15.08.2019 міститься посилання, зокрема на п. 38 ч. 1 ст. 26  Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якого, як вже було вище зазначено, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.
З урахуванням вищенаведених правових норм та обставин справи, колегія суддів зазначає, що міська рада не наділена повноваженнями на прийняття рішень про заборону проведення робіт з розвідки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, до яких відносяться нафта та природний газ. Разом з тим, рішення щодо надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію не є предметом оскарження у даній справі.
Отже, оскаржувані рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, проте при прийнятті рішення залишив поза увагою наступне.
Відповідно до п.п. 18, 19 ч. 1 ст. 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк
У Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 № 34/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 15 травня 2013 року № 883/5) визначено, що нормативно-правовий акт - офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування.
Юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.
Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.
Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні такі ознаки: а) спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки; б) поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; в) містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; г) не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; д) не мають зворотної дії в часі.
Аналогічна правова позиція щодо визначення поняття нормативно-правового акта викладена у рішеннях Конституційного Суду України від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини), 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування (пункт 4 мотивувальної частини).
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.10.2019 по справі №522/22780/16-а.
Колегія  суддів зазначає, що визначальною умовою, що може слугувати критерієм загальності чи персоніфікованості суб`єктів впливу - є їх коло. Адже кількість має відносний характер, може змінюватись і не є сталим показником регулятивного впливу юридичних актів. Під час визначення кола суб`єктів, правовий статус яких регламентує правовий акт, необхідно зважати лише на ті із них (фізична чи юридична особа, орган, організація, спільність людей тощо), для яких правовим актом установлюються права та обов`язки безпосередньо, щодо яких праворегуляторний вплив є прямим (а не усіх суб`єктів, для яких він може мати будь-яке юридичне значення).
Дослідивши оскаржувані рішення відповідача, судова колегія зазначає, що останні стосуються неперсоніфікованих осіб, їх дія поширюється на необмежену кількість суб`єктів та застосовується багаторазово, що є ознакою нормативності.
Разом з цим, особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень врегульовано статтею 264 КАС України.
Відповідно до ч.ч. 4-10 ст. 264 КАС України у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.
Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи.
Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом.
Якщо оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. Скарги на судові рішення в цій справі заінтересованих осіб, якщо вони не брали участі у справі, залишаються без розгляду.
Адміністративна справа щодо оскарження нормативно-правових актів вирішується за правилами загального позовного провадження.
Суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.
Якщо у процесі розгляду справи щодо нормативно-правового акта суд виявить, що інші нормативно-правові акти, прийняті відповідачем, чи їх окремі положення, крім тих, щодо яких відкрито провадження в адміністративній справі, безпосередньо впливають на прийняття рішення у справі і без визнання таких нормативно-правових актів протиправними неможливий ефективний захист прав позивача, суд визнає такі акти чи їх окремі положення протиправними в порядку, визначеному цією статтею.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що для оскарження нормативно-правових актів місцевого органу виконавчої влади передбачена інша процедура, ніж та, що передбачена для оскарження актів індивідуальної дії. Зважаючи на можливість багаторазового застосування нормативно-правового акта та поширення відповідних вимог на невизначене коло осіб, у випадку відкриття провадження у справі щодо оскарження нормативно-правового акта відповідач повинен виконати покладений на нього судом обов`язок опублікувати оголошення про це у виданні, в якому вказаний акт був або мав бути офіційно оприлюднений.
Недотримання встановленого законом спеціального порядку розгляду спорів про визнання нечинним нормативно-правого акта є істотним порушенням процесуального права, яке впливає на права та інтереси інших осіб, на яких поширюється дія нормативно-правового акта.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 11.12.2019 у справі №369/7296/16-а, від 04.03.2020 у справі №450/1236/17 та від 06.10.2020 у справі № 504/2797/16-а, від 25.05.2021 у справі № 520/1176/19.
 Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов помилкового висновку, що оскаржувані рішення Мереф`янської міської ради від 26.06.2019, від 15.08.2019 є правовими актами індивідуальної дії, та не взяв до уваги, що останні відноситься до нормативно-правових актів, що має значення для визначення порядку розгляду адміністративної справи, зокрема з урахуванням положень статті 264 КАС України.
Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення судом норм процесуального права.
Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції ухвалою від 18.02.2021 неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду в частині оскарження рішення відповідача від 26.06.2019, колегія суддів вважає їх необгрунтованими з наступних підстав.
Судова колегія зазначає, що у разі оскарження нормативно-правового акту строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом чинності цього нормативно-правового акту. 
Аналогічна правова позиція висловлена 28 лютого 2020 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 235/2931/16-а.
У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99 визначено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності.
Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 по справі № 520/14309/19  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУТОК" - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати Рішення Мереф`янської міської ради від 26 червня 2019 року «Про заборону проведення сейсморозвідувальних робіт та видобування газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу на території Мереф`янської міської ради» та Рішення Мереф`янської міської ради від 15 серпня 2019 року «Про заборону на території підпорядкованій Мереф`янській міській раді (Мереф`янській міській територіальній громаді, Мереф`янській ОТГ) розвідувального буріння; пересування спеціалізованої техніки, що пов`язане з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу; будівництва будь-яких будівель, конструкцій та споруд, пов`язаних з розвідкою та/або видобуванням газу природного вільного, конденсату, нафти, газу природного розчиненого у нафті, газу сланцевих товщ, газу центрально-басейного типу».  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    Г.Є. Бершов   	
Постанова складена в повному обсязі  01.10.2021