П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/7198/21	
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача – судді Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року про повернення заяви Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви.

31 серпня 2021 року о 08:50 год. Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі – ГУ ДПС у Миколаївській області) звернулось до суду першої інстанції із заявою, в порядку статті 283 КАС України, в якій просило підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ), застосованого рішенням від 30 серпня 2021 року №18/14-29-07-07, що перебуває за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтування даної заяви полягає у тому, що ФОП ОСОБА_1 не допустив працівників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, а тому, відповідно до вимог пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України, виникло право на застосування до платника податків адміністративного арешту майна, обґрунтованість якого має бути підтверджена судом.

Короткій зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року заяву ГУ ДПС у Миколаївській області повернуто заявнику, на підставі п.9 ч.4 ст.169 і ч.2 ст.123 КАС України, у зв`язку з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.283 КАС України.
Повертаючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що відлік строку звернення до суду починається з моменту складання контролюючим органом акта про відмову в допуску до проведення/відмову.

Оскільки, на думку суду першої інстанції, подія недопуску до перевірки та відмова від перевірки мали місце 26 серпня 2021 о 17:15 год., граничним строком подання заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до ч.2 ст.283 КАС України, є 27 серпня 2021 року до 17:15 год.

Короткий зміст апеляційної скарги.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, ГУ ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду судом першої інстанції.

Обґрунтування апеляційної скарги зводиться до того, що обставиною, яка зумовлює звернення до суду, в розумінні ст.283 КАС України, є рішення керівника податкового органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків та саме з моменту прийняття такого рішення суд першої інстанції мав вираховувати перебіг строку звернення до суду.

ФОП ОСОБА_1 не скористався правом подання відзиву на апеляцію.

Відповідно до ч.2 ст.312 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви.

Фактичні обставини справи.

17.08.2021 ГУ ДПС у Миколаївській області видало наказ №1584-П «Про проведення фактичної перевірки магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі даного наказу,  18.08.2021,  виписало направлення 
Перевірка тривалістю 10 діб,  мала розпочатись 19.08.2021.
26.08.2021 прибувши до магазина « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для проведення фактичної перевірки, посадові особи контролюючого органу пред`явили ФОП ОСОБА_1 копію наказу і направлення.
З огляду на те, що ФОП ОСОБА_2  відмовився від проведення перевірки,  посадові особи ГУ ДПС у Миколаївській області склали відповідний акт, зафіксувавши дату і час, а саме 26.08.2021 о 17:15 год..
ФОП ОСОБА_1 вказав причини відмови та своїм підписом підтвердив отримання акту в той же день (26.08.2021 року).

Поряд з цим,  рішенням від 30.08.2021 № 18/14-29-07-07 (час прийняття рішення – 09:30 год.) ГУ ДПС у Миколаївській області застосувало адміністративний арешт майна платника податків ФОП   ОСОБА_1 . 
Правовою підставою для застосування арешту у рішенні вказаний підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.
31.08.2021 о 08:50 год. ГУ ДПС у Миколаївській області звернулось до суду першої інстанції з даною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для її задоволення, з огляду на таке.

Статтею 283 КАС України передбачено особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів.
Відповідно до п.2 ч.1 цієї статті провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
За приписами ч.2 ст.283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Відносини щодо адміністративного арешту майна платника податків врегульовані, статтею 94 Податкового кодексу України (далі – ПК України).
Згідно п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті (п.94.3 ст.94 ПК України).
Відповідно до п.94.6 ст.94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:
платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна (пп.94.6.1 п.94.6 ст.94 ПК України);
іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (пп.94.6.2 п.94.6 ст.94 ПК України).
Відповідно до п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Аналогічні положення містяться і в Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №632 (далі – Порядок №632), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 року за №948/30816.
Згідно п. п. 1, 2 Розділу ІV Порядку № 632 керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).
Обґрунтованість арешту, накладеного на майно платника податків рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, має бути перевірена судом протягом 96 годин.
У такому разі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу подається до суду протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють таке звернення до суду.
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Виходячи з наведених правових норм, законодавчо встановленої процедури застосування адміністративного арешту майна платника податків, колегія суддів вважає, що в даному випадку обставиною, що зумовлює звернення до суду, є саме рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого має бути перевірена судом.
Відмова від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки як юридичний факт є однією із підстав для застосування передбачених Податковим кодексом України наслідків у вигляді застосування арешту майна платника податків, і не є та не може бути самостійною обставиною, що зумовлює звернення контролюючого орган до адміністративного суду в порядку статті 283 КАС України.

Висновки щодо застосування норм права у схожих правовідносинах, що виникли у цій справи, висловлені судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19.
У даній справі № 280/2993/19 Верховний Суд вказав, що, відповідно до приписів статті 283 КАС України, податковим органом заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга). Такою обставиною в цьому випадку є дата прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.
До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 лютого 2021 року (справа № 300/563/20).

За таких обставин, приймаючи до уваги, що контролюючим органом прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 30.08.2021 о 09:30 год., граничним строком подання заяви до суду про підтвердження йогр обґрунтованості є 31.08.2021 до 09:30 год.
Отож, звернувшись до суду із заявою про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків 31.08.2021 о 08:50 год., ГУ ДПС у Миколаївській області дотрималось строку, встановленого ч.2 ст.283 КАС України, а тому підстав для повернення заяви у суду першої інстанції не було.

До того ж, варто зазначити, якщо суд доходить висновку про пропуск контролюючим органом строку подання заяви в порядку статті 283 КАС України, то у такому випадку суд повинен заяву залишати без розгляду, як того вимагає ч.5 ст.270 КАС України, яка регулює особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ.
Разом з тим, суд першої інстанції помилково повернув заяву.

Резюмуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, повинна бути, згідно пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України, скасована, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За результатом розгляду даної справи розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 283, 308, 311, 312, 315, 320, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – задовольнити.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року – скасувати.
Справу за заявою Головного управління ДПС у Миколаївській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач – суддя                                                            І. О. Турецька

                      суддя                                                            Л. В. Стас

                                          суддя                                                            Л. П. Шеметенко