ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 200/12457/18(2-а/200/612/18)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Щербака А.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року (суддя 1-ї інстанції Кіпчарський О.М.) у справі №200/12457/18(2-а/200/612/18) за позовом   ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Любишко Дмитра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
ВСТАНОВИВ:
27.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Любишко Дмитра Сергійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАА № 489295 від 18.07.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.
В обґрунтування позову вказує, що оскаржувана постанова є неправомірною, він здійснив зупинку транспортного засобу на площі Вокзальній у м. Дніпро, однак така зупинка мала бути вимушена у зв`язку з інформацією виведеною на інформаційне табло бортового комп`ютера автомобіля про несправність гальмівної системи, з якою подальший рух заборонено, він виконав вимоги п. 9.9., 15.14. ПДР. Про дану обставину він повідомив працівників поліції, однак ними це до уваги не було взято, йому не було роз`яснено право на захисника, не роз`яснено його права загалом, не зафіксовано його пояснення, не перенесено розгляд справи, не об`єктивно її розглянуто. 
Рішенням  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області  Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано всіх доводів відповідача щодо встановленого порушення позивачем.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом  встановлено, що згідно постанови серії ЕАА № 489295 від 18.07.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 122 КУпАП, зокрема за те, що 18.07.2018 року о 19 год. 03 хв., транспортним засобом «Шкода Октавіа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено зупинку ближче 30 метрів від зупинки для маршрутних транспортних засобів, чим порушено вимоги п.п. «е» п. 15.9 Правил дорожнього руху.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що відповідачами не надано доказів вчинення позивачем будь-яких порушень, внаслідок яких у інспектора виникло б право притягнення водія до адміністративної відповідальності. 
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, та зазначає наступне.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Нормами 15.9 «е» ПДР передбачено, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків.  
Відповідальність за порушення вказаного підпункту п. 15.9 ПДР передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Зі змісту ч. 1ст.122 КУпАП вбачається, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, є адміністративно караним діянням. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У даному випадку для підтвердження порушення позивачем вимог ПДР відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП не надав доказів, які б підтверджували факт події адміністративного правопорушення, а лише посилався на безпосередні спостереження осіб, що уповноважені виносити постанову щодо підтвердження факту вчинення особою адміністративного правопорушення.
Будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення скаржником адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.
Зважаючи, що доказів фіксації вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, що наведені у постанові відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо необхідності скасування постанови.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.  
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2021 року у справі №200/12457/18(2-а/200/612/18) – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак