КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
04 жовтня 2021 року                                                                                              м. Київ
                                                                                    
Унікальний номер справи № 367/2426/20  
Апеляційне провадження 22-ц/824/12571/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Немировська О.В., Ящук Т.І.
при секретарі Гойденко Д.В.
 
сторони          
 
позивач                      ОСОБА_1 
 
відповідач                 ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_3 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Карабаза Н.Ф., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені, та індексу інфляції по сплаті аліментів,
 
в с т а н о в и в :
 
у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути на свою корить заборгованості по аліментах в розмірі 440 000 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів в розмірі 133 600 грн та суму інфляційних витрат у розмірі 36 787,53 грн. 
В обґрунтування позову зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на березень 2020 року шлюб між сторонами розірвано. 
Згідно з рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11.07.2019 відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання доньки у сумі 10 000 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2019 збільшено розмір присуджених аліментів до 20 000 грн з моменту звернення до суду з відповідним позовом та до досягнення дитиною повноліття. 
Відповідач не виконував рішення суду, а отже вона вимушена була звертатись до виконавчої служби щодо примусового виконання судового рішення. З 31.01.2020 у другому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження № АСВП:61122369. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 10.02.2020 ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі понад 420 000 грн. Поведінка відповідача спрямована на ухилення від виконання обов`язків утримувати дитину є умисною та має систематичний характер. На звернення адвоката відповідача від 29.01.2020 щодо розгляду питання про можливість розстрочення сплати заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась до січня 2020 року 31.01.2020 представником позивача направлено відповідь та банківські реквізити, на які відповідач може здійснювати платежі на виконання постанови суду. Про наявність умислу в діях відповідача свідчить і той факт, що у ОСОБА_2 існує реальна фінансова можливість сплати аліментів, що вбачається з його декларації про доходи.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.05.2021 у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду,  ОСОБА_1 через представника подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що станом на момент звернення до суду з позовом загальний борг відповідача зі сплати аліментів за період з 02.05.2018 по 29.02.2020 становив 439 354,80 грн. За фактом ухилення від сплати аліментів органом досудового розслідування відкрито кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР від 14.07.2020. У зв`язку із помилковим розрахунком розміру пені у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення пені у сумі 133 600 грн. Натомість обґрунтованою є вимога про стягнення пені в розмірі 439 354, 80 грн, оскільки вона не перевищує 100 відсоткам заборгованості зі сплати аліментів. Посилання суду про відсутність правових підстав для стягнення пені у зв`язку із відсутністю основного боргу не ґрунтуються на положеннях ч. 1 ст. 196 СК України, оскільки погашення боргу здійснено відповідачем після подачі позову, що надало їй права станом на 17.03.2020 пред`явити вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, які нараховані за період із 02.05.2018 по 29.02.2020.
У письмових поясненнях на апеляційну скаргу  представник відповідача ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає,що відповідач сплатив як заборгованість по аліментах, так і регулярно сплачує аліменти у визначеному судом розмірі. Загальний розмір грошових коштів, сплачених відповідачем складає 739 344,49 грн. На утриманні відповідача перебувають, крім ОСОБА_4 , ще три дитини, дві з яких є малолітніми, а також він утримує свою літню матір.
 У судовому засіданні представник відповідача просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11.07.2019 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь       ОСОБА_1 , на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 10 000 грн щомісячно, починаючи з 02.05.2018 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2019 рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11.07.2019 змінено в частині визначення розміру аліментів та судового збору, збільшено розмір аліментів до 20 000 грн.
Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 31.01.2020 відкрите виконавче провадження             ВП № 61122369 з виконання виконавчого листа № 367/3084/18, виданого 15.01.2020 Київським апеляційним судом про збільшення розміру аліментів з 10 000 грн щомісячно до 20 000 грн щомісячно починаючи з 02.05.2018 до досягнення дитиною повноліття.
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 10.02.2020 № 22307 за період з 02.05.2018 по 01.02.2020 сума заборгованості по сплаті аліментів становить 419 354,80грн.
Згідно квитанції № ПН578 від 05.08.2020 ОСОБА_2 сплачено заборгованість по аліментам у сумі 429 000 грн та згідно квитанції № ПН81 від 06.08.2020 сплачено в рахунок аліментів 16 806,40 грн.
Згідно платіжних доручень від 14.07.2020 № 160 на суму 100 000 грн, від 07.09.2020             № 201 на суму 20 000 грн, від 20.10.2020 № 72 на суму 20 000 грн, від 01.12.2020 № 337 на суму 20 000 грн, від 18.12.2020 № 2803 на суму 33 548,39 грн, від 15.01.2021 № 420 на суму 20 000 грн, від 08.02.2021 № 2859 на суму 20 000 грн, від 04.03.2021 № 2907 на суму 20 000 грн, від 07.04.2021 № 3016 на суму 20 000 грн, від 13.05.2021 № 3176 на суму 20 000 грн,        ОСОБА_2 сплачує аліменти щомісячно по ВП № 61122369 згідно виконавчого листа     № 367/3084/18, та заборгованості не має.
Постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про припинення розшуку майна боржника від 07.08.2020 встановлено, що станом на 07.08.2020 у ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліментів.
Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі виникнення спору судом.
За розрахунком державного виконавця за період з 02.05.2018 по 01.02.2020 сума заборгованості по сплаті аліментів становить 419 354,80 грн.
Позивач заявила вимогу про стягнення пені від цієї суми заборгованості.
Разом з тим, за приписами ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) лише у разі, якщо заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини платника аліментів.
Розмір аліментів у 20 000 грн визначений постановою Київського апеляційного суду від 05.12.2019. До 05.12.2019 рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11.07.2019 не набрало законної сили та відповідач не мав зобов`язань сплачувати аліменти за рішенням суду. Суд першої інстанції не допустив негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Відтак обов`язок сплачувати аліменти за рішенням суду у відповідача виник з 05.12.2019.
Відмовляючи у стягненні пені з тих підстав, що після подачі даного позову відповідач повністю сплатив заборгованість, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за період з 05.12.2019 по 05.08.2020 відповідач не виконував рішення суду та не надав будь - яких доказів відсутності своєї вини у невиконанні рішення суду.
За вказаний період відповідач міг бути звільнений від сплати пені за прострочення сплати аліментів лише у тому разі, якби він надав докази об`єктивної неможливості виконувати рішення суду щодо щомісячної сплати аліментів. Проте таких доказів матеріали справи не містять.
Посилання відповідача на те, що оскільки на час набрання рішенням законної сили заборгованість становила досить значну суму та між адвокатами сторін велися перемовини щодо сплати заборгованості частинами не може бути визнано поважною причиною не сплати щомісячної суми аліментів у 20 000 грн починаючи з 05.12.2019.
Доводи представника відповідача про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі підстави для відмови у позові відповідачем у суді першої інстанції не заявлялися та відповідні докази не надавалися.
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц, від 03.04.2019 у справі                             № 333/6020/16-ц розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. 
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Загальний розмір заборгованості, яка виникла з вини відповідача складає 140 000 грн (з грудня 2019 року по червень 2020 року включно).
З 05.12.2019 відповідач мав сплатити аліменти у сумі 20 000 грн, проте загальну заборгованість сплатив лише 14.07.2020 та 05.08.2020. Кількість днів прострочення складає 221. Пеня за грудень 2019 року складає 44 200 грн (20 000*221:1%). Пеня за січень 2020 року складає 39 000 грн (20 000*195:1%). Пеня за лютий 2020 року складає 32 800 грн (20 000*164:1%). Пеня за березень 2020 року складає 27 000 грн (20 000*135:1%). Пеня за квітень 2020 року складає 20 800 грн (20 000*104:1%). Пеня за травень 2020 року складає                   14 800 грн (20 000*74:1%). Загальна сума пені за вказані місяці становить 178 600 грн, що перевищує суму заборгованості по аліментам. Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, колегія суддів не вбачає необхідності наводи розрахунок пені за інші місяці.
Позивач просила стягнути пеню у сумі 133 600 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були розглянуті у суді першої інстанції.
Апелянт посилається на те, що нею у позовній заяві розмір пені визначено неправильно, разом з тим такі доводи не дають підстав для ухвалення рішення апеляційним судом поза межами вимог позовної заяви.
За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції  в частині відмови у стягненні пені підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивачки пені у сумі 133 600 грн.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до                    ст. 141 ЦПК України.
В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду першої інстанції у повному обсязі та задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Разом з тим, будь - якого обґрунтування неправильності чи неповноти рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості по аліментам не наводить, та за обставинами справи встановлено, що заборгованість по аліментам погашена.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відтак аліменти , визначені у твердій грошовій сумі підлягають індексації відповідно до положень ч. 2 ст. 184 СК України. Індексація застосовується під час виконання рішення суду та окремого судового рішення не потребує.
Оскільки індексація розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі передбачено сімейним законодавством доводи апеляційної скарги про необхідність нарахувати індексацію відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України не ґрунтуються на вимогах закону.
Крім того, заявивши вимогу про стягнення індексації позивачка не обгрунтовувала цю вимогу застосуванням норм цивільного законодавства, зокрема ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відтак рішення суду в частині відмови у позові про стягнення заборгованості та інфляційного відшкодування не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року в частині відмови у стягненні пені скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1                      133 600 грн пені за прострочення сплати аліментів.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі        1 336 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.
 
Повний текст постанови виготовлений 05.10.2021.

 
Головуючий                                                                                     Л. Д. Махлай 

Судді                                                                                                 О. В. Немировська

                                                                                                                      Т. І. Ящук