Ухвала
29 вересня 2021 року
м. Київ
Справа № 161/19906/17
Провадження № 51-9355 ск 18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2018 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 20 серпня 2018 року,
в с т а н о в и в: 
Захисник ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою в інтересах засудженого ОСОБА_5 та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.
Пропуск строку захисник мотивує тим, що доручення для надання безоплатної вторинної допомоги засудженому ОСОБА_5 їй видано 8 липня 2021 року. Касаційна скарга була подана в трьохмісячний строк з моменту видачі доручення та не могла бути подана нею в трьохмісячний строк з моменту прийняття ухвали апеляційного суду від 20 серпня 2018 року, оскільки вона не брала участі у справі. Захисник ОСОБА_4 також вказує на те, що засуджений був фактично позбавлений права на захист у зв`язку з самоусуненням попереднього захисника від виконання своїх обов`язків на стадії касаційного оскарження. 
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, — в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію. Таким чином, це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється. 
Частиною 1 ст. 117 КПКУкраїни передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
З огляду на системний аналіз норм процесуального закону під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Пунктом 3 ч. 3 ст. 429 КПК України передбачено, що касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ухвалу апеляційного суду Волинської області щодо засудженого ОСОБА_5 було проголошено 20 серпня 2018 року. Однак, до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень захисник звернулася лише 
20 вересня 2021 року, тобто більше, ніж через три роки після закінчення встановленого ст. 426 КПК України строку касаційного оскарження судових рішень.
Зазначена ж захисником ОСОБА_4 обставина для поновлення строку, а саме – отримання нею доручення для надання безоплатної вторинної допомоги засудженому 8  липня 2021 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, не є поважною причиною і не може бути підставою для його поновлення. 
Крім того, доводи клопотання захисника ОСОБА_4 щодо самоусунення попереднього захисника засудженого ОСОБА_5 від виконання своїх обов`язків на стадії касаційного оскарження, також не можна вважати підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, оскільки ця обставина стосується самого засудженого, який не був позбавлений права своєчасного звернення за правовою допомогою у передбаченому законом порядку та використовував своє право касаційне на оскарження. 
Так, засуджений ОСОБА_5 11 вересня 2018 року вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року була залишена без руху з наданням строку на усунення зазначених у ній недоліків. На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_5 9 листопада 2018 року повторно звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, однак вимог ст. 427 КПК України засудженим не було дотримано та не всі недоліки усунуто. Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 листопада 2018 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 було повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України. 
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення
Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити захиснику ОСОБА_4  в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 червня 2018 року та ухвали апеляційного суду Волинської області від 20 серпня 2018 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                        ОСОБА_3